ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16275/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним рішення головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 31.07.2025 без врахування його страхового стажу за період роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 з 31 липня 2025 пенсію по третій групі інвалідності в наслідок професійного захворювання, зарахувавши до страхового/пільгового страхового стажу період його роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 та дані про заробітну плату за відповідний період; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинської області здійснити з 31.07.2025 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, зарахувавши до пільгового (на підземних роботах за Списком №1) стажу періоди роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 з урахуванням отриманих доходів та раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі – Закон № 1058-ІV).
Вказує на те, що при призначенні пенсії 31.07.2025 не враховано період роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 на ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» у зв`язку з несплатою роботодавцем страхових внесків. 
Позивач вказану відмову вважає протиправною, оскільки із його заробітної плати утримувалися суми страхових внесків та позивач не може нести відповідальності за неналежне виконання підприємством своїх обов`язків по сплаті обов`язкових платежів.
Просить позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 26).
Відповідач у встановлений судом строк, відзиву на позов не подав.
Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 31.07.2025 отримує пенсію по 3 групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону № 1058-IV, та розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 53 роки 09 місяців 19 днів, з них: 24 роки 10 днів – додатковий стаж, зарахований з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку (коефіцієнт страхового стажу – 0,53750); при обчисленні середнього заробітку 39098,14 грн враховано дані про заробітну плату за періоди роботи з 01.12.2008 по 30.09.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні 15057,09 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати – 2,59666), що підтверджується листом ГУ ПФУ у Волинській області від 09.12.2025 №0300-0202-8/82714 (а. с.14).
Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 09.12.2025 №0300-0202-8/82714, у відповідь на звернення щодо пенсійного забезпечення, позивача повідомлено, що при обчисленні розміру пенсійної виплати до страхового стажу не враховано період роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 у ВП «Шахта Межирічанська» ДП “Львіввугілля”, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України (а. с. 14).
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Згідно із преамбулою Закону №1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;
роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.
Крім того, при вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа №316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник, зокрема, щодо не зарахування відповідачем до страхового та пільгового стажу позивача при визначенні розміру його пенсії періоду роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 у ВП “Шахта Межирічанська” ДП “Львіввугілля” у зв`язку із відсутністю сплати страхових внесків.
Так, з матеріалів справи, зокрема, листа ГУ ПФУ у Волинській області від 09.12.2025 №0300-0202-8/82714, індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) (а. с. 31-32) видно, що період роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 у ВП “Шахта Межирічанська” ДП “Львіввугілля” (ідентифікаційний код 26359901) не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача при призначенні пенсії та обчисленні її розміру.
Разом з тим, із вказаних відомостей (довідка форми ОК-5) також простежується нарахування позивачу заробітної плати за ці періоди роботи. 
Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а. с. 12-13) ОСОБА_1 , зокрема, з 29.08.2015 прийнятий на роботу гірником очисного забою 15 розряду на д. №6 з повним робочим днем під землею у ВП “Шахта Межирічанська” ДП “Львіввугілля” та 16.07.2025 - звільнений за п.2 ст. 40 КЗпП України (у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі по стану здоров`я з виплато вихідної допомоги).
Отже, на думку суду, оскільки наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що за період роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 у ВП “Шахта Межирічанська” ДП “Львіввугілля” позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового та пільгового стажу позивача вказані періоди роботи. Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на таких підприємствах.
З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового та пільгового стажу позивача вказаного періоду роботи, та про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням вказаного стажу.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію по інвалідності відповідно до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” з 31.07.2025, то суд вказує на те, що оскільки виконання рішення суду в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового та страхового стажу позивача спірний період роботи потребуватиме вчинення пенсійним органом дій щодо проведення нового розрахунку страхового та пільгового стажу, тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» задоволенню не підлягають, як передчасні. 
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, на підставі наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити частково у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови позивачу в зарахуванні до його страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025, та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача період роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 у ВП “Шахта Межирічанська” ДП “Львіввугілля”, здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії позивачу з урахуванням вказаного стажу та врахувавши заробітну плату за ці періоди роботи, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог (щодо перерахунку та виплати пенсії по віку на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону № 345-VI).
Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
З урахуванням положень підпункту 1 пункту 3 частини другої, частини третьої статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI “Про судовий збір” за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру в електронній формі належало сплатити 968,96 грн судового збору (0,4 х 3028,00 грн х 0,8, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року; 0,8 - коефіцієнт для пониження розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі).
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1211,50 грн, тобто в більшому розмірі, що підтверджено квитанцією від 18.12.2025 (а.с. 5).
Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 484,48 грн, який сплачений в сумі 1211,50 грн згідно із квитанцією від 18.12.2025 (а. с. 5). при цьому питання про повернення надміру сплаченого судового збору може бути вирішено за клопотанням особи, яка його сплатила.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до його страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 у ВП “Шахта Межирічанська” ДП “Львіввугілля”.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.10.2024 по 16.07.2025 у ВП “Шахта Межирічанська” ДП “Львіввугілля”, здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з урахуванням вказаного стажу та врахувавши заробітну плату за ці періоди роботи.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська обл., м. Луцьк, Київський м-н, 6, ідентифікаційний номер 13358826).

Суддя Р.С. Денисюк