Справа 362/4837/26 
Провадження 3/362/1533/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2026 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.06.2026 серії ЕПР1 № 681234 01 червня 2026 року о 15 год. 00 хв. в селі Пінчуки Білоцерківського району Київської області по вулиці Тараса Шевченка, 3А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – мопедом Forte, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху. Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, його дії кваліфіковано за частиною другою статті 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, на адресу проживання ОСОБА_1 , яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, неодноразово надсилались судові повістки про його виклик в судове засідання, які повернуті до суду з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою, одна повістка повернута з відміткою про вручення. Також судом здійснювався виклик ОСОБА_1 у судове засідання шляхом відповідної публікації на сайті суду. Додатково на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, судом направлялись СМС-сповіщення, які отримані ним відповідно до довідок про доставку SMS про виклик ОСОБА_1 до суду, та які останнім були проігноровані.
Крім того, на офіційному сайті "Судова влада України" у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду. 
ОСОБА_1 був ознайомлений під особистий підпис у складеному щодо нього протоколі про розгляд його справи Васильківським міськрайонним судом Київської області. Тож, на думку суду, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через захисника у повній мірі реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП. Він не був позбавлений можливості надати суду письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.
Враховуючи, що згідно з частиною другою статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не належать до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 . 
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" (пункти 66, 69), відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (пункт 41), від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (пункт 35). 
Дослідивши матеріали справ, суд приходить до наступних висновків.
Частина друга статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою вказаної статті.
Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.
Відповідно до пунктів 3, 4 розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Враховуючи викладене, для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, повторно протягом року, обов`язковими для доведення у своєму взаємозв`язку та сукупності підлягають наступні обставини: законність вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння; дотримання процедурного (процесуального) порядку пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння; факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження такого огляду; а також факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.
В разі недоведеності будь-якої з вказаних обставин в діях особи не може бути встановлено складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1№ 681234 від 01.06.2026 у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Проте з відеозапису, наданого працівниками поліції з нагрудних камер, неможливо встановити факт керування транспортним засобом, а також факт чи момент зупинки працівниками поліції такого транспортного засобу. Відеофіксація розпочинається в той час, коли мотоцикл перебував у нерухомому стані, припаркований біля магазину. 
На відеозапису, наданому працівниками поліції, зафіксовано факти приїзду працівників поліції до магазину, біля якого стояв мопед Forte, номерний знак НОМЕР_1 ; під час спілкування було встановлено особу ОСОБА_1 , який заперечив факт керування транспортним засобом та повідомив, що він не водій (15:36); пояснення людей, які знаходяться біля магазину, що транспортний засіб стояв біля магазину та на ньому ніхто не їздив; при цьому на повідомлення поліцейських, що мопед бачила свідок, яку ледве не збили, ОСОБА_1 повідомив, що то був його неповнолітній брат, який сам злякався, кинув мопед біля магазину і втік додому, що він може зателефонувати брату, він повернеться і надасть пояснення поліцейським (16:02), водночас працівники поліції повідомили, що в них вже є свідчення свідка.
В рапорті працівника поліції Казьміренка Д.С. від 01.06.2026 зазначено, що він з напарником з`явились за викликом гр. ОСОБА_2 , яка повідомила, що її на мопеді ледве не збив біля магазину гр. ОСОБА_1 , який, на її думку, перебував в стані алкогольного сп`яніння. У рапорті також зазначено, що заявниця надала пояснення на бодікамеру Моторола 476157, 230364.
Водночас до матеріалів справи не додано ні письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , ні відеозапису, на якому б були зафіксовані її свідчення. Суд, дослідивши наданий працівниками поліції відеозапис, не виявив на ньому ні факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , ні будь-яких пояснень ОСОБА_2 чи інших свідків щодо факту такого керування.
На запит суду щодо необхідності надання всіх відеозаписів, які стосуються складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, орган поліції відповідних відеозаписів не надав через їх відсутність.
Оскільки фіксація руху транспортного засобу повністю відсутня, це в свою чергу свідчить про повну недоведеність об`єктивної сторони правопорушення., що ставиться у провину ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі беззаперечні докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Зазначене свідчить про повну безпідставність вимог щодо проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки на момент підходу поліцейських ОСОБА_1 не мав статусу водія в розумінні Правил дорожнього руху, що виключає наявність у в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП України.
Отже, в наданих матеріалах справи відсутні докази, щодо факту керування транспортним засобом – мопедом Forte, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та не додано пояснень потерпілої особи, яка повідомила про факт наїзду на неї.
Ураховуючи викладене, а також те, що в силу передбаченого статтею 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості всі сумніви винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достовірними доказами.
За таких обставин підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною другою статті 130 КУпАП суд не вбачає.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, то провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.
Керуючись статтями 7 - 9, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною другою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан