номер провадження справи 21/38/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2026 Справа № 908/3497/25 (904/6705/25)
м. Запоріжжя Запорізької області 

За позовною заявою - Центрального апеляційного господарського суду (проспект Дмитра Яворницького, буд. 65, м. Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ 42261621, e-mail: inbox@cag.court.gov.ua, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС, представник - Мороз Валентин Федорович, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)
до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, кімн. 21, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 39821153, ел. пошта: tov.inteks@gmail.com, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)
про стягнення 166 683, 13 грн.

в межах провадження у справі № 908/3497/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, кімн. 21, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 39821153, ел. пошта: tov.inteks@gmail.com, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)
Розпорядник майна - Сєдова Наталя Іванівна (вул. Гагаріна, буд. 8, офіс 69, м. Запоріжжя, 69005, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою від 18.12.2025 по справі № 908/3497/25 зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сєдову Наталю Іванівну.
18.12.2025 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено оголошення № 77982 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ".
26.11.2025 Центральний апеляційний господарський суд звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вих. № 08-07/720/25 від 26.11.2025) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" про стягнення 166 683, 13 грн., у якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошову суму у розмірі 166 683, 13 грн., з якої: 145 750, 00 грн. - сума основного боргу, 10 202, 50 грн. - 7 % вартості непоставленої партії товару, 3 150, 60 грн. - 3 % річних, 7 580, 03 грн. - інфляційні втрати, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2025 матеріали позовної заяви Центрального апеляційного господарського суду до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" про стягнення 166 683, 13 грн. з доданими до неї документами передано за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Запорізької області.
До Господарського суду Запорізької області за підсудністю з Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Центрального апеляційного господарського суду вихідний № 08-07/720/25 від 26.11.2025 (вх. № 51/08-07/26 від 02.01.2026) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" про стягнення 166 683, 13 грн.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду розгляд справи (єдиний унікальний номер 908/3497/25 (904/6705/25)) визначено судді Черкаському В.І., у провадженні якого перебуває справа № 908/3497/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ".
Ухвалою від 27.01.2026 позовну заяву Центрального апеляційного господарського суду вихідний № 08-07/720/25 від 26.11.2025 (вх. № 51/08-07/26 від 02.01.2026) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" про стягнення 166 683, 13 грн. прийнято до розгляду в межах провадження у справі № 908/3497/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" та відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Присвоєно справі номер провадження 21/38/25. Ухвалено розглядати позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Копію ухвали від 27.01.2026 було надіслано відповідачу до його електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІКС.
Відповідач вимог ухвали суду від 27.01.2026 не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, доказів на спростування позовних вимог не надіслав.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними в ній документами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, з урахуванням направлення судом до електронного кабінету відповідача копії ухвали суду у справі, свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, суд
УСТАНОВИВ:

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, у тому числі спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна.
Оскільки відповідачем за цим позовом є Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ", яке є боржником у справі про банкрутство № 908/3497/25, розгляд цього позову правомірно здійснюється в межах провадження у справі про банкрутство у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
19.09.2023 між Центральним апеляційним господарським судом (за договором - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (за договором - Постачальник/Продавець) укладено Договір на поставку товару № 0683-СК-7 (далі - Договір).
Відповідно до пп. 1.1 - 1.3, 1.5 Договору Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність бензин А-95 у кількості 5 000 літрів (ДК 021:2015 - 09132000-3 - Бензин) у вигляді бланків дозволу: у скретч-картки чи талони, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.
Згідно з п. 3.1 Договору ціна цього договору становить 265 000, 00 грн. (у тому числі: ПДВ - 44 166, 67 грн.) і складається з вартості (ціни) окремих партій товару, що підлягають поставці за цим Договором. Сторони погодили ціну на Бензин А-95 у розмірі 53, 00 грн. за літр.
Відповідно до п. 4.1 Договору оплата товару здійснюється за фактично наданий товар згідно виставленого рахунку та накладної по мірі надходження коштів з Державного бюджету по статтям відповідних видатків кошторису замовника. Покупець зобов`язується оплатити вартість (ціну) переданої у його власність (поставленої) партії Товару протягом 7 календарних днів з моменту підписання Сторонами накладної.
Згідно з п. 4.4 Договору до рахунка додаються підписані Сторонами накладні (видаткові накладні) на переданий у власність (поставлений) товар.
Відповідно до п. 5.1 Договору строк (термін) поставки (передачі) товарів - товар поставляється за цим Договором з дати його підписання до 31.12.2023.
Пунктом 5.2 Договору сторони погодили місце поставки (передачі) товарів: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65.
Перехід права власності на товар та ризику випадкової загибелі (псування) відбувається в момент отримання товару та підписання видаткової накладної уповноваженим представником Покупця (п. 5.3 Договору).
Згідно з п. 5.4 Договору закупівля товару здійснюється по картках на пальне встановленої форми відповідного номіналу. Картки на пальне, на підставі яких здійснюється відпуск товару, є дійсними до їх повного використання Покупцем.
Пунктом 6.1 Договору визначено, що Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар та приймати поставлені товари згідно з видатковою накладною.
Пунктом 6.3 Договору передбачено, що Продавець зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором, а також забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.
Відповідно до п. 8.2 Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти Продавець сплачує Покупцю штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) на вимогу останнього у розмірі 0,1 % вартості партії товару, щодо якої мало місце прострочення поставки, крім цього за прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково 7 % вартості непоставленої партії товару.
Згідно п. 11.1 Договору цей договір набирає чинності з дня його укладання (підписання) Сторонами та діє до 31 грудня 2023 року, а в частині виконання грошових зобов`язань за цим Договором - до моменту повного та належного виконання Сторонами усіх своїх грошових зобов`язань за цим Договором.
На виконання умов Договору Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" виставлено Центральному апеляційному господарському суду рахунок-фактуру № 0007/0005573 від 05.10.2023 на суму 265 000, 00 грн.
09.10.2023 Центральний апеляційний господарський суд перерахував через Систему дистанційного обслуговування "Клієнт Казначейства - Казначейство" на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" грошові кошти у розмірі 265 000, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 609 (внутрішній номер 299167038) від 09.10.2023.
На виконання умов Договору сторонами складено, підписано та скріплено печаткою видаткову накладну № 0007/0005043 від 05.10.2023 на суму 265 000, 00 грн. на поставку 5 000 літрів палива.
Відповідач здійснював поставку (передачу) товару через мережу заправок "Авіас", про що свідчать написи на скретч-картках, що видані відповідачем, які мають спільний логотип "Авіас"; сайт avias.ua зазначено в рахунку-фактурі та у видатковій накладній.
Орієнтовно з останніх чисел грудня 2024 року в м. Дніпро вже було відсутнє паливо на АЗС "Авіас", оператором автозаправної станції бензин не видавався, а у погашенні скретч-карток водіям Центрального апеляційного господарського суду було відмовлено. Зазначена тривала відсутність палива перешкоджає належному виконанню завдань та функцій позивачем, забезпеченню його транспортним сполученням.
Станом на момент звернення до суду за Договором позивачем не використано скретч-картки на 2 750 літрів бензину А-95, номіналом: 10 літрів у кількості 83 штук, з номерами: 3035 2585 1722, 3035 2585 1723, 3035 2585 1734, 3035 2585 1740 - 3035 2585 1799, 3035 2585 1800 - 3035 2585 1819; 20 літрів у кількості 96 штук, з номерами: 3036 0082 2690 - 3036 0082 2699, 3036 0082 2700 - 3036 0082 2715, 3036 0082 2717 - 3036 0082 2765, 3036 0082 2832 - 3036 0082 2850, 3036 0082 4448 - 3036 0082 4449.
Позивач звернувся до відповідача з листом щодо повернення грошових коштів у сумі 145 750, 00 грн. за невикористані скретч-картки на 2 750 літрів бензину. Лист отримано відповідачем, однак, залишив його без відповіді. Строк на повернення грошових коштів сплив 06.03.2025.
Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу коштів у сумі вартості не отриманого товару за Договором, як і доказів фактичного отоварювання невикористаних скретч-карток після 26.02.2025.
Проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтею 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі у вигляді обов`язку сплатити неустойку.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно з якими торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (абз. 2 п. 3 Правил).
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 281/171/578/155 від 20.05.2008 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, згідно з пунктом 3 якої талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування та марки, які позначені на ньому.
Передача товару здійснюється за фактом пред`явлення замовником талона / скретч-картки, який є документом установленого зразка, що посвідчує право власності замовника на одержання певної кількості та марки пального на АЗС. Талон на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом.
З моменту переходу до замовника права власності на пальне та до моменту його фактичного отримання на АЗС товар перебуває на відповідальному безкоштовному зберіганні на АЗС. Обов`язок постачальника щодо фактичної передачі товару вважається виконаним з моменту відпуску такого товару на АЗС.
Отже, у цьому випадку талон (скретч-картка) є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС, а підписана сторонами видаткова накладна є підтвердженням отримання замовником від постачальника талонів на пальне, проте лише після отоварювання талона на АЗС замовник вважається таким, що фактично отримав товар.
Таким чином, підписання Сторонами видаткової накладної № 0007/0005043 від 05.10.2023 не свідчить про факт поставки (передачі) відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів (скретч-карток), які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.
Передача талонів без фактичного відпуску пального на автозаправних станціях постачальника не може вважатися належним виконанням зобов`язань.
Позивач як покупець своє зобов`язання за Договором виконав, здійснивши на підставі рахунку-фактури № 0007/0005573 від 05.10.2023 попередню оплату товару у повному обсязі в сумі 265 000, 00 грн.
Отже, Центральний апеляційний господарський суд, виконавши зобов`язання за Договором № 0683-СК-7 від 19.09.2023 набув право на отримання придбаного пального на підставі відповідних паливних скретч-карток.
Проте внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань нафтопродукти в кількості 2 750 літрів бензину А-95 загальною вартістю 145 750, 00 грн. (2 750 л. х 53, 00 грн./л.) не були передані у фактичне володіння позивача.
Відповідач доказів фактичного отоварювання невикористаних 2 750 літрів бензину А-95 за скретч-картками, зазначеними позивачем, або повернення суми попередньої оплати в цій частині суду не надав.
Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем на рахунок позивача коштів у сумі вартості не отриманого товару за Договором.
Отже, з ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" на користь Центрального апеляційного господарського суду підлягає стягненню сума попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 145 750, 00 грн. на підставі ст. ст. 525, 526, 610, 611, 629, 655, 663, 693, 712 Цивільного кодексу України та ст. 265 Господарського кодексу України.
Стосовно позовних вимог про стягнення штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат.
Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Пунктом 8.2 Договору сторони погодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти Продавець сплачує Покупцю штрафні санкції у розмірі 0,1 % вартості партії товару, щодо якої мало місце прострочення поставки, крім цього за прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково 7 % вартості непоставленої партії товару.
Оскільки прострочення поставки товару відповідачем становить понад 30 календарних днів (строк поставки за п. 5.1 Договору сплив 31.12.2023, товар не поставлено), у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу штраф у розмірі 7 % вартості непоставленої партії товару.
За результатами розрахунку розмір штрафу становить: 145 750, 00 грн. х 7 % = 10 202, 50 грн.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 202, 50 грн. штрафу відповідно до п. 8.2 Договору, ст. ст. 546, 549 ЦК України, ст. 230 ГК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на реалізацію позивачем передбаченого ч. 2 ст. 693 ЦК України права вимагати повернення суми попередньої оплати шляхом направлення листа-вимоги вих. № 07-06/158/25 від 26.02.2025 (отриманого відповідачем 26.02.2025), у відповідача виникло грошове зобов`язання щодо повернення 145 750, 00 грн. у семиденний строк (ст. 530 ЦК України), який сплив 06.03.2025.
Починаючи з 07.03.2025 відповідач вважається таким, що прострочив грошове зобов`язання.
Позивач нарахував відповідачу: 3 % річних за період з 06.03.2025 по 24.11.2025 (263 днів) у розмірі 3 150, 60 грн.; інфляційні втрати за період з березня 2025 року по жовтень 2025 року у розмірі 7 580, 03 грн.
Перевіривши розрахунки позивача, суд визнає їх арифметично правильними та такими, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України.
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 150, 60 грн. 3 % річних та 7 580, 03 грн. інфляційних втрат.
Частиною 1 статті 74 ГПК України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно зі статтею 76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження таких обставин, є більш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: Договором на поставку товару № 0683-СК-7 від 19.09.2023, рахунком-фактурою № 0007/0005573 від 05.10.2023, платіжною інструкцією № 609 від 09.10.2023, видатковою накладною № 0007/0005043 від 05.10.2023, сканованими копіями скретч-карток на 2 750 літрів бензину А-95, листом ЦАГС до ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" вих. № 07-06/158/25 з доказами направлення.
Відповідач своїм правом на подання відзиву та надання доказів на спростування позовних вимог не скористався; належних та допустимих доказів фактичного отоварювання скретч-карток на 2 750 літрів бензину А-95, повернення позивачу коштів попередньої оплати або відсутності підстав для нарахування штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат матеріали справи не містять.
Враховуючи наведене, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги Центрального апеляційного господарського суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" 145 750, 00 грн. основного боргу, 10 202, 50 грн. штрафу, 3 150, 60 грн. 3 % річних та 7 580, 03 грн. інфляційних втрат.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.
Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 74, 76, 79, 86, 123, 129, 165, 178, 236-238, 240, 241, 252, 254, 256, 257, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, кімн. 21, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 39821153) на користь Центрального апеляційного господарського суду (проспект Дмитра Яворницького, буд. 65, м. Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ 42261621) 145 750 (сто сорок п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 10 202 (десять тисяч двісті дві) грн. 50 коп. штрафу, 3 150 (три тисячі сто п`ятдесят) грн. 60 коп. 3 % річних та 7 580 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 03 коп. інфляційних втрат, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати позивачу, відповідачу (до електронного кабінету).

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 10.07.2026.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ