Справа №592/11143/25 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 33/816/427/26 | Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 20 червня 2025 року о 23-06 год. в м. Суми по вул. Косівщинській, 94, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21074, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Огляд пройшов на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора алкотестер Драгер 6820, проба позитивна 1,99 проміле, тест № 514. З результатом не погодився, в заклад охорони здоров`я їхати відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Шевченка Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2025 року, справу закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.
Як вказує апелянт, суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини справи, розглянувши її поверхнево через те, що викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи.
Сторона захисту вважає, що поліцейськими було порушено вимоги ст. 35 ЗУ «Про Національну поліції», оскільки жодних пояснень та детального опису підстав зупинки транспортного засобу не було повідомлено, а отже така зупинка є незаконною, що тягне за собою також незаконність усіх подальших дій. 
Також апелянт вказує на те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 про відповідальність за наслідки його ніби-то відмови від огляду на стан сп`яніння, а також не повідомили, що ОСОБА_1 має право не погодитись з результатами тестування на місці зупинки та пройти повторний огляд у лікаря нарколога у закладі охорони здоров`я. 
Окрім цього, захисник зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права встановлені ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України, таким чином вбачається також порушення права особи на захист, на це вказує факт ігнорування поліцією вимог ОСОБА_1 скористатися правовою допомогою адвоката та залучити його до процедури огляду.

У судове засідання призначене на 11 год. 00 хв. 11 вересня 2026 року, до апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у передбачений законом спосіб, та направив клопотання про відкладення апеляційного розгляду, оскільки він перебуває у відрядженні.
При вирішенні зазначеного клопотання апеляційний суд враховує наступні обставини.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що 
Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.
Так, на судовий розгляд призначений на 10 год. 30 хв. 23 січня 2026 року ОСОБА_1 та адвокат Шевченко Д. С. не з`явилися, подане клопотання про перенесення судового засідання адвокатом Шевченком Д. С. обґрунтував тим, що ОСОБА_1 перебуває у робочому відрядженні і таке клопотання апеляційним судом було задоволено. 
До початку судового засідання призначеного на 09 год. 00 хв. 11 червня 2026 року адвокат Шевченко Д. С. подав повторне клопотання про відкладення у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 та не можливістю його прибуття до суду.
До початку судового засідання призначеного на 11 год. 00 хв. 11 вересня 2026 року адвокат Шевченко Д. С. в черговий раз подав клопотання про відкладення у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебуває у робочому відрядженні.
Враховуючи такі обставини та з метою розгляду справи у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного відкладення апеляційного розгляду та вважає за можливе здійснити розгляд поданої апеляційної скарги захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокатом Шевченком Д.С. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2025 року у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . 
Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С., який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 375633 від 28 червня 2025 року зміст якого відповідає встановленим фактичним обставинам справи; 
- рапортом помічника чергового ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Отенка Є. С. від 29 червня 2025 року відповідно до якого останній доповідає про встановлення у водія ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння; 
- роздруківкою зі спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер 6820» відповідно до якої у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 1,99 %, з результатами якого ОСОБА_1 не погодився; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 1,99 %, з результатами якого ОСОБА_1 не погодився; 
- долученим до протоколу відеозаписом. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Щодо тверджень апелянта про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи, викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи. Апеляційний суд відхиляє дані доводи, оскільки зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає. Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було. Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено. Досліджені апеляційним судом докази у сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з результатом не погодився, в заклад охорони здоров`я їхати відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта з приводу законності чи незаконності зупинки транспортного засобу працівниками поліції, не знайшли свого підтвердження, оскільки наразі це не є предметом розгляду під час апеляційного перегляду постанови щодо встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апеляційний суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указами Президента України продовжено дію воєнного стану. Працівники поліції повинні діяти в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності. Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 після зупинки, працівник поліції повідомив, що останній керує транспортним засобом у комендантську годину, а отже доводи в цій частині не підтверджуються матеріалами справи. Водночас суд у межах даного провадження оцінює допустимість та належність доказів, отриманих у ході такого втручання. Особа не позбавлена права оскаржити дії працівника поліції в порядку адміністративного судочинства або звернутися до правоохоронних органів у разі наявності ознак кримінального правопорушення.
Що стосується доводів апелянта про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 про відповідальність за наслідки його ніби-то відмови від огляду на стан сп`яніння, а також не повідомили, що ОСОБА_1 має право не погодитись з результатами тестування на місці зупинки та пройти повторний огляд у лікаря нарколога у закладі охорони здоров`я, суд вважає, що працівниками патрульної поліції було на законних підставах зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , проведено перевірку документів, та під час спілкування із останнім було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які були повідомлені водієві. У подальшому водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, результат якого складає – 1,99 проміле, з результатом якого водій не був згодний, після чого останньому було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився. Тобто, працівники патрульної поліції діяли в межах повноважень та згідно діючого законодавства. Всі дії працівників патрульної поліції зафіксовано на нагрудні відеореєстратори.
Не є обґрунтованими апеляційні доводи щодо порушення процесуальних прав з тієї підстави, що йому не були належним чином роз`яснені його права за ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, оскільки згідно відомостей долученого відеозапису вбачається, що працівник поліції виконав вимог Закону в цій частині. При цьому, під час спілкування ОСОБА_1 не заявляв працівникам поліції будь-яких клопотань щодо повторного роз`яснення йому вищезазначених процесуальних прав.
Відповідно, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду | Філонова Ю. О.