Справа № 472/634/26
Провадження №2/472/631/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2026 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі: 
головуючого – судді Тустановського А.О.,
при секретарі Маслюк А.М.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Веселинівського районного споживчого товариства, Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договорів купівлі - продажу нерухомого майна дійсними,  

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Веселинівського районного споживчого товариства, Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договорів купівлі - продажу нерухомого майна дійсними.
В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що 20 липня 2000 року ОСОБА_1 , як член Універсальної товарно-сировинної біржі, за результатами біржових торгів придбав у члена біржі Веселинівське районне споживче товариство (код ЄДРПОУ: 01760285) 48/100 часток магазину «Продовольчі товари» розташованого по АДРЕСА_1 , про що між ними було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 445, зареєстрований Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № НОМЕР_1 .
Відповідно до умов цього Договору Покупець придбав у власність 48/100 (сорок вісім сотих) часток магазину «Продовольчі товари», позначеного на плані за літ. А., загальною площею 189,9 кв.м.. За заявою власника площа 48/100 часток магазину становить 90,2 кв. м., що складається з комори 1-2 площею 42,3 кв.м. та торгівельної зали 1-1 площею 47, 9 кв.м., (п. 1 Договору-1).
В подальшому, а саме 12 листопада 2003 року, ОСОБА_1 , як член Універсальної товарно-сировинної біржі, за результатами біржових торгів придбав у члена біржі Веселинівське районне споживче товариство іншу частину цього ж Магазину, а саме 52/100 часток магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого по АДРЕСА_1 , про що між ними було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 179, зареєстрований Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № НОМЕР_2 .
Відповідно до умов цього Договору Покупець придбав у власність 52/100 (п`ятдесят дві сотих) часток магазину «Продовольчі товари», позначеного на плані за літ. А-1., загальною площею 189,9 кв.м.. За заявою власника площа 52/100 часток магазину складається із приміщень 1-3, 1-4, 1-5 загальною площею 99,7 кв.м., (п. 1 Договору-2).
Згідно з п. 10 обох Договорів: «Договір у відповідності до вимог Закону України «Про товарні біржі» подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає».
На виконання вимог чинного на той час законодавства Покупець звернувся до Веселинівського відділення Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації й з метою реєстрації об`єкта нерухомого майна надав вищевказані Договори купівлі-продажу.
Зокрема, 20 липня 2000 року, на підставі Договору-1, Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації було здійснено реєстрацію права власності 48/100 частин магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та видано реєстраційне посвідчення, згідно з яким: «Магазин, розташований в АДРЕСА_2 частин зареєстрований за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору № 445 купівлі-продажу від 20.07.2000 р. та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 426».
12 грудня 2003 року, на підставі Договору-2, Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації було здійснено реєстрацію права власності 52/100 частин магазину «Продовольчі товари», що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2271260.
Таким чином, Позивач набув право на цілий об`єкт нерухомого майна – нежитлову будівлю, магазин № 5 розташований по АДРЕСА_1 . 
Наразі Позивач бажає продати належний йому об`єкт нерухомого майна - магазин, у зв`язку з чим звернувся до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з метою внесення відомостей про його право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна до Державного реєстру речових прав, для чого надав реєстратору два Договори купівлі продажу нерухомого майна посвідчених Вознесенською Універсальною товарно-сировиною біржею, реєстраційні посвідчення та технічний паспорт на об`єкт, але йому було роз`яснено, що вказані Договори мали бути нотаріально посвідченим, а тому є недійсними. Одночасно реєстратор роз`яснив, що ОСОБА_1 може звернутися до суду з позовом про визнання вищевказаних договорів дійсними, про що надав відповідне роз`яснення,що вказаний договір мав бути нотаріально посвідченим, а тому є недійсним. Одночасно реєстратор роз`яснив, що він може звернутися до суду з позовом про визнання вищевказаних договорів дійсними.
Ухвалою суду від 24 червня 2026 року відкрито провадження по цивільній справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. 
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилися, але до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю. 
Представник відповідача Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в підготовче судове засідання не з`явився, але до суду від начальника відділу надання адміністративних послуг та державної реєстрації Степівської сільської ради Якименко О.А. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника та визнання позовних вимог. 
Представник Веселинівського районного споживчого товариства в підготовче судове засідання не з`явився, але від голови правління Веселинівського РСТ Ул`яни Кавецької надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, заперечень та клопотань не мають.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2000 року ОСОБА_1 , як член Універсальної товарно-сировинної біржі, за результатами біржових торгів придбав у члена біржі Веселинівське районне споживче товариство (код ЄДРПОУ: 01760285) 48/100 часток магазину «Продовольчі товари» розташованого по АДРЕСА_1 , про що між ними було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 445, зареєстрований Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № НОМЕР_1 (надалі Договір -1) (а.с.12).
Відповідно до умов цього Договору Покупець придбав у власність 48/100 (сорок вісім сотих) часток магазину «Продовольчі товари», позначеного на плані за літ. А., загальною площею 189,9 кв.м.. За заявою власника площа 48/100 часток магазину становить 90,2 кв. м., що складається з комори 1-2 площею 42,3 кв.м. та торгівельної зали 1-1 площею 47, 9 кв.м., (п. 1 Договору-1).
12 листопада 2003 року, ОСОБА_1 , як член Універсальної товарно-сировинної біржі, за результатами біржових торгів придбав у члена біржі Веселинівське районне споживче товариство іншу частину цього ж Магазину, а саме 52/100 часток магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого по АДРЕСА_1 , про що між ними було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 179, зареєстрований Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № НОМЕР_2 (надалі – Договір 2) (а.с. 14).
Відповідно до умов цього Договору Покупець придбав у власність 52/100 (п`ятдесят дві сотих) часток магазину «Продовольчі товари», позначеного на плані за літ. А-1., загальною площею 189,9 кв.м.. За заявою власника площа 52/100 часток магазину складається із приміщень 1-3, 1-4, 1-5 загальною площею 99,7 кв.м., (п. 1 Договору-2).
Згідно з п. 10 обох Договорів: «Договір у відповідності до вимог Закону України «Про товарні біржі» подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає».
20 липня 2000 року, на підставі Договору-1, Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації було здійснено реєстрацію права власності 48/100 частин магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та видано реєстраційне посвідчення, згідно з яким: « ОСОБА_3 , розташований в АДРЕСА_2 частин зареєстрований за ОСОБА_1 на праві особистої власності на підставі договору № 445 купівлі-продажу від 20.07.2000 р. та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 426» (а.с.13).
12 грудня 2003 року, на підставі Договору-2, Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації було здійснено реєстрацію права власності 52/100 частин магазину «Продовольчі товари», що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2271260 (а.с. 15).
Таким чином, Позивач набув право на цілий об`єкт нерухомого майна – нежитлову будівлю, магазин № 5 розташований по АДРЕСА_1 . 
Згідно довідки Веселинівської філії ММБТІ №2-15 від 17.01.2026 р. власник станом на 28.12.2012 р.: ОСОБА_1 –52/100 часток, на праві особистої власності на підставі договору № 179 купівлі – продажу нерухомого майна від 12.11.2013 року, зареєстровано Веселинівською філією КП ММБТІ 12.12.2003 року. Номер запису 1. 48/100 часток, договір № 445 купівлі - продажу нерухомого майна від 20.07.2000 року, зареєстровано Веселинівською філією КП «ММБТІ» 20.07.2000 року. Номер запису 426. Реєстровий № 426 змінено на № 1 на підставі Тимчасового положення. (а.с.16).
Замовниками технічного паспорту на нежитлову будівлю, магазин АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.17-18).
Всі істотні умови договору купівлі продажу сторонами були виконані, а саме: Продавець передав, а Покупець прийняли майно та сплатив за нього грошові кошти, обумовлені сторонами договору.
На даний час позивач має намір належний йому об`єкт нерухомого майна - магазин, у зв`язку з чим звернувся до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з метою внесення відомостей про його право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна до Державного реєстру речових прав, для чого надав реєстратору два Договори купівлі продажу нерухомого майна посвідчених Вознесенською Універсальною товарно-сировиною біржею, реєстраційні посвідчення та технічний паспорт на об`єкт, але йому було роз`яснено, що вказані Договори мали бути нотаріально посвідченим, а тому є недійсними. Одночасно реєстратор роз`яснив, що ОСОБА_1 може звернутися до суду з позовом про визнання вищевказаних договорів дійсними, про що надав відповідне роз`яснення,, що вказаний договір мав бути нотаріально посвідченим, а тому є недійсним. Одночасно реєстратор роз`яснив, що він може звернутися до суду з позовом про визнання вищевказаних договорів дійсними. (а.с. 11).
Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу нерухомого майна було укладено 09.10.2001 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року
Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Зобов`язання за договорами купівлі-продажу нерухомого майна сторонами були виконанні.
Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовлених договорів купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося.
Відповідно до ч. 2 ст.47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про товарну біржу» товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торгівельних операцій. 
Статтею 2 Закону України «Про товарну біржу» встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.
Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених для обігу на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.
Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, одним з правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, визначала Договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею (п. 9 Додатку № 1). 
Пунктом 49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства України від 18 червня 1994 року № 18/5, прямо передбачалося, що право власності на жилий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчуються, може бути підтверджено, договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі. 
Як вбачається, з реєстраційного посвідчення до Договору -1 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно до Договору -2 право приватної власності на магазин № НОМЕР_3 , розташований по АДРЕСА_1 зареєстровано за Позивачем, станом на 2000 рік не суперечили чинному на той час законодавству. 
З досліджених судом доказів встановлено, що дійсно сторони домовилися щодо всіх істотних умов договорів купівлі-продажу, а саме позивач прийняв зазначене майно та документи, сплатила відповідачу Веселинівському РСТ грошові кошти та користується ним по теперішній час.
Таким чином, враховуючи те, що сторони договорів обумовили всі його істотні умови та виконали взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим, суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 р., визнавши спірні угоди дійсними.
На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 19, 76, 263-265, 274, 279, 280, 288-289 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Веселинівського районного споживчого товариства, Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договорів купівлі - продажу нерухомого майна дійсними - задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна № 445, укладений 20 липня 2000 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП – НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) та Веселинівським районним споживчим товариством (код ЄДРПОУ: 01760285), зареєстрований 20 липня 2000 року Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № НОМЕР_1 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 придбав у власність, а Веселинівське районне споживче товариство продало, 48/100 частин нежитлового приміщення - кам`яного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна № 179, укладений 12 листопада 2003 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП – НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) та Веселинівським районним споживчим товариством (код ЄДРПОУ: 01760285), зареєстрований 12 листопада 2003 року Вознесенською Універсальною товарно-сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № НОМЕР_2 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 придбав у власність, а Веселинівське районне споживче товариство продало, 52/100 частин нежитлового приміщення - кам`яного магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 30 липня 2026 року.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області А.О. Тустановський