| Справа № 450/281/26  Провадження № 2/450/1164/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого - судді Данилів Є.О. 
секретаря судового засідання Хохолик О.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», в інтересах якого діє представник Альховська Ірина Богданівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Заявою-договором № 2635645-511 від 09.12.2021 року, що в частині тіла кредиту, відсотків та комісії становить 54 764 грн. 54 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
В обґрунтування позову покликається на те, що 09.12.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір № 2635645-511 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору Позичальник просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум», на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п. 1.2.2. Сума кредиту: 24907,70 грн.; п. 1.2.4. Сума кредиту без комісії за надання кредиту: 23300 грн.; п. 1.2.3. Комісія за надання кредиту: 0 % що складає 0,00 грн., п. 1.2.6. Строк кредиту: 24 місяців; п. 1.2.9. Проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 6,9% щомісячно. Відповідно до п. 1.1. розділу 1 Кредитного договору відповідач просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів на власні потреби в сумі 24 907,70 грн., визначеній в п. 1.2.2. даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України шляхом перерахування на поточний рахунок. Підписанням та поданням Заяви-договору, позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ст. 9 Законом України «Про споживче кредитування». Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою. Отже, позивач, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак зазначені заходи виявились безрезультатними, умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на 30.09.2025 р. становить 54764,54 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) – 23826,48 грн.; заборгованість по відсотках (в тому числі прострочена) – 2,72 грн.; заборгованість по комісії (в тому числі прострочена) – 30935,34 грн.
Ухвалою від 29.01.2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
У вказаний строк відповідач не надала суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 09 грудня 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір № 2635645-511 про надання споживчого кредиту.
Відповідно до п. 1.1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору Позичальник просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум», на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб:
п. 1.2.2. Сума кредиту: 24907,70 грн.; п. 1.2.4. Сума кредиту без комісії за надання кредиту: 23300 грн.; п. 1.2.3. Комісія за надання кредиту: 0 % що складає 0,00 грн., п. 1.2.6. Строк кредиту: 24 місяців; п. 1.2.9. Проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 6,9% щомісячно.
Підписанням та поданням Заяви-договору, а також відповідної заяви-анкети (а.с. 13) на оформлення банківських продуктів, позичальник підтвердила, що вона попередньо ознайомлена та у письмовій формі у повному обсязі отримала від Банку інформацію, визначену ст. 9 Законом України «Про споживче кредитування». 
Відповідно до п. 1.1. розділу 1 Кредитного договору відповідач просила надати кредит шляхом виплати кредитних коштів на власні потреби в сумі 24 907,70 грн., визначеній в п. 1.2.2. даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України шляхом перерахування на поточний рахунок. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі. Отже, позивач, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.
Окрім того, відповідно до п. 5. 7. Кредитного договору, відповідач підтвердила, що вона попередньо ознайомлена та у письмовій формі та у повному обсязі отримала від Банку інформацію, визначену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 2. 2. Кредитного договору відповідач підтверджує, що на момент укладення Заяви-договору попередньо ознайомлена у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними втратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає законодавство України, в тому числі інформацією, надання якої передбачено нормативними документами НБУ, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодний.
Згідно з п. 2.5 відповідач погоджується з тим, що зобов`язана повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що містяться в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 3.1.4. платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в Додатку № 1 до цієї Заяви-договору.
Між тим, відповідно до кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до Заяви-договору.
Так, відповідно до п. 5 .5 Заяви-договору, сторони домовились, що при достроковому повному погашенні кредитної заборгованості, Клієнт сплачує банку проценти, за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування Кредитом у відповідному розрахунковому періоді, та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі.
Відповідачу позивачем було направлено 17.10.2023 року вимогу-повідомлення про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни.
Станом на 30.09.2025 р. заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Заявою - договором № 2635645-511 про надання кредиту від 09 грудня 2021 року, становить 54764,54 грн, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту – 23826,48 грн.; заборгованість по процентам – 2,72 грн.; заборгованість по комісії – 30935,34 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками.
В добровільному порядку відповідачем ОСОБА_1 заборгованість не погашена, що не спростовано останнім під час розгляду справи належними, допустимими та достатніми доказами.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У ст.ст.526,527,530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім того відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Згідно з ч. 1 ст. 1033 ЦК України комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.
Згідно з положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Положеннями ч. 2ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» засновані на законі та умовах укладеного кредитного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2635645-511 від 09 грудня 2021 року у розмірі 54 764,54 грн., в тому числі: заборгованості по тілу кредиту – 23 826,48 грн.; заборгованості по процентам – 2,72 грн.; заборгованості по комісії – 30935,34 грн. При цьому суд враховує, що відповідач не надав відзиву з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,178,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в :
позовні вимоги Акціонерного товариства «Таксомбанк»,- задоволити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Таксомбанк», ЄДРПОУ 09806443 заборгованість за заявою-договором № 2635645-511 про надання споживчого кредиту від 09.12.2021 року у розмірі 54 764,54 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот шістдесят чотири гривні 54 копійок) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Таксомбанк», ЄДРПОУ 09806443 судовий збір, сплачений при поданні позову, в сумі 2662 грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Акціонерне Товариство «Таскомбанк», ЄДРПОУ 09806443, адреса місцезнаходження – вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, 01032.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя | Є.  О.  Данилів