Ширяївський районний суд Одеської області 

20.07.2026 	  Справа №: 518/810/26	

Провадження № 3/518/441/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року     +селище Ширяєве
Суддя Ширяївського районного суду Одеської області Гуржій А.В.,
за участю секретаря судового засідання Майнич В.О.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

12.04.2026 року о 20:40 год. в с. Осинівка Березівського району Одеської області по вул. Молодіжна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки Mercedes Benz Vito 108D, р.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія проведено на місці зупинки за допомогою газоаналізатора алкотест драгер 6810. Проба позитивна, результат 0,75% проміле алкоголю, тест №3904, у порушення вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху.
За цим, складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №638946 від 12.04.2026 року, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання з`явилася, надала пояснення, що цього дня випив приблизно 300 мл алкогольного пива, на прохання знайомого ветерана війни здійснював буксирування автомобіля польовою дорогою та був зупинений поліцією безпідставно. 
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, з дослідженням наявних у ній матеріалів, прийшов до таких висновків.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обставини правопорушення й вина порушника підтверджуються зібраними по справі доказами.
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
На виконання вказаних вимог КУпАП до матеріалів справи доданий відеозапис з нагрудних камер поліцейських щодо обставин правопорушення та складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .
Обставини правопорушення й вина порушника в скоєнні адміністративного правопорушення, підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно зі ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписав власноручно без зауважень, його письмовими пояснення та його усними поясненнями наданими в судому засіданні, показаннями технічного засобу, актом огляду на стан сп`яніння, відеозаписом з місця події та іншими відомостями ВП № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту "а" пункту 2.9. Правил дорожнього руху, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або його необізнаність про це не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.
Поняття «дорога» у Правилах дорожнього руху охоплює: смугу землі; у тому числі ґрунтові, польові та інші шляхи, які використовуються для руху транспортних засобів, а рух по польовій дорозі може вважатися дорожнім рухом, а водій учасником дорожнього руху.
Відтак, доводи  ОСОБА_1 , наведені ним у судовому засіданні є необґрунтованими. 
Таким чином, суддя приходить до висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказане правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважає за можливе призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.
Враховуючи зазначенні положення та надані суду копії документів, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю II групи.
Керуючись ст. ст. 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови складений 22.07.2026.
Суддя А.В. Гуржій