Справа № 404/9395/26 
Номер провадження 3/404/1402/26 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 вересня 2026 року суддя Фортечного районного суду м.Кропивницького Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №841683 від 10.08.2026, 18.07.2026 ОСОБА_1 вчинив порушення правил адміністративного нагляду, не з`явившись на реєстраційну відмітку до адміністративної будівлі Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: вул.Габдрахманова, 1а, м.Кропивницький, чим порушив вимоги постанови Фортечного районного суду м.Кропивницького, а саме: з`являтись на реєстраційну відмітку до поліції в період нагляду кожну першу та третю суботу кожного місяця, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 для розгляду справи про адміністративне правопорушення не з`явився, своєчасно повідомлявся про час та місце розгляду справ. Крім того, на офіційному сайті Фортечного районного суду м.Кропивницького (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справ до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справ. При цьому ОСОБА_1 клопотання про відкладення судового засідання не подав, про причини неявки суд не повідомив. 
Положеннями ч.2 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №841683 від 10.08.2026 (а.с.1), долучено такі, досліджені судом, докази:
– копію рапортів від 18.07.2026 та ЄО №40453 від 10.08.2026 (а.с.2, 10);
– копію реєстраційного листка (а.с.3);
– копії паспорта ОСОБА_1 , довідки про звільнення (а.с.4-5);
– копія постанови Фортечного районного суду м.Кропивницького від 12.01.2026 у справі №404/400/26 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 (а.с.6-7);
– копія заяви від 07.02.2026 (а.с.8);
– копія постанови Фортечного районного суду м.Кропивницького від 09.10.2025 у справі №404/9577/25 (а.с.9);
– довідку ІПНП (а.с.11).
Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні кожного з епізодів адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.
За змістом cт.cт.251, 254-256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як одне із джерел доказів, є офіційним документом, відповідним чином оформленим уповноваженою особою, у якому, серед іншого, зазначаються відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, та фактично є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.
Відповідно до положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Частиною 2 статті 187 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року порушення правил адміністративного нагляду особами щодо яких встановлено такий нагляд, зокрема: нереєстрація в органі Національної поліції. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги постанови Фортечного районного суду м.Кропивницького від 12.01.2026 шляхом неявки на реєстраційну відмітку до органу Національної поліції. При цьому протокол не містить конкретизації об`єктивних ознак складу правопорушення, а саме твердження про вчинення ОСОБА_1  порушення правил адміністративного нагляду повторно протягом року, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.
У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить усіх необхідних обставин та ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП, та не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, що позбавляє суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення можливості належно оцінити наявні долучені до протоколу матеріали як докази для прийняття законного та обґрунтованого рішення про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ст.251 КУпАП визначено поняття та джерела доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Так, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Під час розгляду справи судом встановлено, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, до протоколу долучено копію рапорта від 18.07.2026 (а.с.10), який не містять резолюції посадової особи, на ім`я якої складені, та відповідно до яких повідомлення зі служби «102» про вчинення ОСОБА_1 правопорушення надійшло через значний проміжок часу від дати вчинення правопорушення, зокрема згідно з рапортом №4453 від 10.08.2026 (а.с.2), таке повідомлення надійшло через 24 дні з дня вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі, що ставить під обґрунтований сумнів їх належність та достовірність як доказів. 
Водночас, суд при з`ясуванні всіх обставин справи враховує, що матеріали справи не містять жодних відомостей про оголошення ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 постанови Фортечного районного суду м.Кропивницького від 12.01.2026, яка набрала законної сили 20.01.2026, про встановлення йому адміністративного нагляду. Так, долучені до протоколу копія відповідної підписки особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, не долучені, що позбавляє суд можливості встановити факт ознайомлення останнього зі змістом постанови суду про встановлення адміністративного нагляду та обов`язками щодо дотримання правил адміністративного нагляду, та ставить під обґрунтований сумнів наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог вказаної постанови суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що долучені до протоколу рапорт ДОП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за своєю формою та змістом є доповідями, підписаними поліцейським, на ім`я керівництва відділу поліції. Вказані рапорти належним чином не зареєстровані у відділі поліції як відповідні документи, не містять резолюції керівництва, із врахуванням інших обставин провадження за своїм змістом є документами, що складені заінтересованим у розгляді справи працівником, а відтак не можуть бути взяті судом до уваги як достовірні та допустимі докази.
На переконання суду саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення та рапортах поліцейських не може бути беззаперечним доказом його вчинення без наявності достатніх доказів його вчинення.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України» від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням. 
Зважаючи на викладене, вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведено перед судом поза розумним сумнівом сукупністю належних, допустимих та достатніх для встановлення обставин його вчинення доказів.
Відтак, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

На переконання суду саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення та рапортах поліцейських не може бути беззаперечним доказом його вчинення без наявності будь-яких доказів його вчинення.
Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardov. Spain» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Згідно зі ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями КУпАП не визначено повноважень суду щодо зміни кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з однієї статті на іншу статтю КУпАП.
Таким чином, суд розглядає справу в межах тих тверджень про порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та не може самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 , викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, які не доведені достатніми доказами, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.
За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення належно не викладені, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі не доведені достатніми доказами, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у їх вчиненні, відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Фортечний районний суд м.Кропивницького.

Суддя Фортечного районного 
суду м.Кропивницького       В.В. Поступайло