Справа № 521/17025/25
Номер провадження № 2-др/521/137/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2026 року місто Одеса
 
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
 
головуючого судді Ганошенка С.А.,
 
за участі секретаря судового засідання Папінян В.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Гришка Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду знаходилася цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
15 липня 2026 року представник відповідача - адвокат Гришко С.О. через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, у якій просив винести додаткове рішення у справі № 521/17025/25, за яким у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
Ухвалою суду від 16.07.2026 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 21.07.2026 року.
Сторони у судове засідання 23.07.2026 року не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, а також матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси від 08 липня 2026 року у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
Отже, під час розгляду справи № 521/17025/25 ОСОБА_1 понесла витрати: на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується копіями наданих до заяви документів (Договором про надання правової допомоги №06/05/26-1 від 06 травня 2026 року, Додатковою угодою №1 до договору №06/05/26-1 від 06 травня 2026 року та Актом про прийняття-передачу наданих послуг від 13.07.2026 року); 532,48 грн. сплата судового збору за заявою про перегляд заочного рішення Хаджибейського районного суду від 02.12.2025 року по справі №521/17025/25 (квитанція 8415-9424-1907-0311 наявна в матеріалах справи). 
За нормами п.1, 2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладається на відповідача, а у разі відмови в позві – на позивача. Оскільки, рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08 липня 2026 року по справі №521/17025/25 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» було відмовлено, а тому враховуючи судові витрати ОСОБА_1 при розгляді цивільної справи в суді першої інстанції підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 та становить суму в розмірі 15 532,48 грн. (532,48 грн. –сплачений судовий збір за заявою про скасування заочного рішення суду та 15 000,00 грн. –надана правова допомога адвокатом під час розгляду справи в Хаджибейському районному суді м. Одеси).
21.07.2026 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу від представника ТОВ «Споживчий центр».
Представник ТОВ «Споживчий центр» зазначає, що враховуючи незначну складність даної категорії справи, витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. є необґрунтованими та значно завищеними, непропорційним до предмета та ціни позову, враховуючи малозначність справи, а тому просить їх зменшити до 3000,00 грн., виходячи з наступного: 
-із незначної складності даної категорії справи, співмірною ціною за послугу «складення та направлення до суду заяви про перегляд заочного рішення суду по справі №521/17025/25» є 1500,00 грн.; 
-співмірною ціною за послугу «складення та направлення до суду відзиву на позовну заяву» є 1500,00 грн., оскільки, як вже зазначалося, судова практика у спорах даної категорії є сталою, а справа відноситься до категорії незначної складності.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) викладено висновок, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У постановах Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 320/3271/19, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19 викладено правову позицію, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд приймаєдо уваги, що адвокат відповідача не приймав участі у судових засіданнях, надаючи суду заяви про розгляд справи без його участі.
Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15 акцентовано увагу на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за доцільні, дублюючі одна одну, послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків.
З огляду на положення ч. 3 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. 
Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. 
Верховним Судом у постанові від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/16322/18, від 26.02.2020 у справі №910/5744/18, від 07.04.2020 у справі №910/11310/18). 
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини: у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 (п.п.34-36), у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заява №66561/01 (п.88), у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 заява №72277/01 (п.80), у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 заява №19336/04 (п.268), у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 заява №71660/11 (п.95), у справі "Чернега та інші проти України" від 18.06.2019 заява №74768/10 (п.294) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. 
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Щукін проти України" від 28.02.2006 заява №16329/03 (п.28) та у справі "Козинець проти України" від 06.12.2007 заява №75520/01 (п.76) зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. 
З огляду на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із ціною позову, складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд погоджується із поясненнями позивача, що стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості та становить надмірний тягар для позивача.
Виходячи із вище зазначеного, суд вважає за необхідне задовільнити вимогу представника відповідача – адвоката Гришка С.О. частково та зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн., стягнути з позивача сплачений судовий збір за заявою про перегляд заочного рішення Хаджибейського районного суду від 02.12.2025 року по справі №521/17025/25 у розмірі 532,48 грн.
Керуючись ст. ст. 270, 352, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Гришка Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі № 521/17025/25, за яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код ЄДРПОУ 3735683) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 3 532,48 грн. (три тисячі п`ятсот тридцять дві) гривні 48 коп., які складаються з витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн. та 532,48 грн. за сплачений судовий збір при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення суду.
В іншій частині вимог – відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 21.07.2026 року.

Суддя: Сергій ГАНОШЕНКО