Суддя Бугера О. В. 

Справа № 644/1960/26 
Провадження № 2/644/2746/26 

15.09.2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:
ТОВ «ФК Єврокредит» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства заборгованість за договором № 5-044-867-2-22-Г (з ануїтетними платежами) про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина). Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, Кредитодавець надав Позичальнику кредитні кошти (далі Кредит), в сумі та на умовах визначених Договором, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього Договору. Кредит надавався на споживчі цілі шляхом видачі коштів з каси Банку готівкою (п. 1.4 Кредитного договору). Для обліку Кредиту та нарахованих процентів за Кредитом Кредитодавець відкрив відповідні рахунки (п. п. 3.1.1, 3.1.2 Кредитного договору)..
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до п. 1 кредитного договору, підписанням кредитного договору відповідач беззастережно підтвердив, зокрема: прийняття в повному обсязі публічної пропозиції (оферти) АТ «Мегабанк» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua; згоду з умовами договору, а також положеннями усіх додатків до договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; укладання з банком договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у місці інформування позичальника та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua, а також цієї індивідуальної частини договору, підписанням якої позичальник приєднується до договору в цілому. Позичальник зобов`язувався повернути одержаний кредит у повному обсязі до 20.01.2025 року, своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. при цьому, перерахування (внесення) позичальником грошових коштів на погашення ануїтетних платежів повинно бути здійснено у строк, не пізніше останнього робочого дня місяця (п. 3.2.3 кредитного договору). Крім того, у індивідуальній та публічній частинах кредитного договору сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У тому числі, у розділі 2 «Умови та порядок надання кредиту», сторони погодили конкретні умови, на яких позичальнику надавався кредит. У подальшому банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши йому кредит у розмірі та на умовах, погоджених у кредитному договорі, позичальник кредит одержав, що відображено у виписках з його рахунку.
У порушення умов кредитного договору про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань,  ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого має заборгованість в розмірі 100902,81 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 48691,83 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 24310,98 грн.; заборгованість по сплаті комісії 27900,00 грн.
03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» було укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право грошової вимоги, зокрема, до боржника  ОСОБА_1 
27.12.2024 між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» було укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право грошової вимоги, зокрема до боржника  ОСОБА_1 .
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 09.03.2026 було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено справу для розгляду по суті.
Представник позивача просив проводити розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання, конверти повернуто. Про причини неявки суду не повідомляв, відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. 
Враховуючи неявку відповідача та думку представника позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи заочно, за відсутності сторін.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне..
Судом встановлено, що, що 21.01.2022 року між АТ «Мегабанк» та  ОСОБА_1 шляхом підписання укладено кредитний договір № 5-044-867-2-22-Г (з ануїтетними платежами) про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до пункту 1.1. Договору визначено, що підписанням цього договору Позичальник беззастережно та безвідклично підтверджує: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції (оферти) АТ «Мегабанк» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.mcgabank.ua; згоду з умовами Договору, а також положеннями усіх Додатків до Договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; що у зв`язку з вільним доступом до публічної частини Договору комплексного банківською обслуговування фізичних осіб за допомогою мережі Інтернет та у відділеннях Банку, відсутня необхідність у друкуванні публічної частини Договору та всіх додатків до неї; укладання з Банком Договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у Місці інформування Позичальника та на сайті АТ «Мегабанк»www.megabank.ua, а також цієї індивідуальної частини Договору, підписанням якої Позичальник приєднується до Договору в цілому.
Згідно з умовами пункту 1.2., цей Договір є договором приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до пункту 1.3. Договору, Кредитодавець надає кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених Договором, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього Договору.
Згідно з пунктом 1.4. Договору зазначено, що Кредит надається на споживчі цілі шляхом: видачі грошових коштів з каси Банку готівкою.
У розділі 2 Договору визначені умови та порядок надання кредиту, зокрема: кредит надається на строк із 21 січня 2022 року до 20 січня 2025 року, включно; загальний розмір кредиту 50000 грн 00 коп.; процентна ставка за користування Кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) 5,00 % річних; розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості - 1,80% від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця ; процентна ставка за користування кредитом понад строк вказаний в п. 2.2. Договору 50% річних.
Підпунктом 3.2.1. пункту 3.1. Договору, зокрема, визначено, що Позичальник зобов`язується: повернути одержаний Кредит у повному обсязі до 16 год 00 хв 20 січня 2025 року.
Відповідно до пункту 4.1. Договору, повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими Договором.
Згідно з пунктом 4.3. Договору, нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).
Відповідно до пункту 4.4. Договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, Кредитодавець обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини Сторін за цим Договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту Кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка ш Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому в п. 2.1 1 цього Договору.
Пунктом 8.2. Договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 20 січня 2028 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним.
Відповідачем особисто підписано кредитний договір № 5-044-867-2-22-Г від 21.01.2022 року.
Відповідно до підписаної відповідачем заяви-анкети на отримання кредиту від 21.01.2022 року, відповідач попередньо ознайомився зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є й заява-анкета про надання банківських послуг та, які розміщені на офіційному сайті банку.
Також, відповідач 21.01.2022 року власноручним підписом підписав таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту.
Дослідивши зміст договору № 5-044-867-2-22-Г та паспорту споживчого кредиту від 21.01.2022 року, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені умови кредитування, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, умови нарахування відсотків, порядок повернення кредиту, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором.
Зокрема, у паспорті споживчого кредиту від 21.01.2022 року визначено: суму/ліміт кредиту 50000 грн 00 коп., строк кредитування 36 місяців, мета отримання кредиту - споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - готівковим, у день підписання договору, процентну ставку 5,00% (фіксована), комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості 1,80% від суми кредиту, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 86467,41, реальна річна процентна ставка 48,34% річних.
АТ «Мегабанк» виконав свої зобов`язання за Договором, надавши ОСОБА_1 . Кредит у розмірі та на умовах, погоджених у Кредитному договорі. Позичальник Кредит одержав, що підтверджується виписками по особовим рахункам з 21.01.2022 року по 02.12.2022 року.
03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. 
Новий кредитор ТОВ «Фінансова Компанія «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до Відповідача-боржника за Кредитним договором № 5-044-867-2-22-Г від 21.01.2022 року .
Пунктом 2 Договору №GL1N426240 передбачено, що після набуття Новим кредитором Прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.
27.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до витягу Додатку №1 до договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 року до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5-044-867-2-22-Г від 21.01.2022 року на загальну суму 100902,81 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 48691,83 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 24310,98 грн.; заборгованість по сплаті комісії 27900,00 грн.
Відповідно до довідки-розрахунку АТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором № 5-044-867-2-22-Г від 21.01.2022 року станом на 03.09.2024 року заборгованість ОСОБА_1 не погашена і становить 100902,81 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 48691,83 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 24310,98 грн.; заборгованість по сплаті комісії 27900,00 грн..
Cуд вважає, що перехід права вимоги за кредитним договором проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази.
Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Правовідносини даного правочину регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про споживче кредитування».
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на день укладення договору) договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку. визначеному законодавством.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 1062 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за кредитним договором № 5-044-867-2-22-Г від 21.01.2022 року в загальній сумі 100902,81 грн., яка нарахована у відповідності до умов укладеного кредитного договору, та право вимоги якої відступлено позивачу первісним кредитором.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, розрахунки позивача не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «ЄВРОКРЕДИТ» за кредитним договором стосовно суми кредиту та нарахованих відсотків є обґрунтованими та підлягають задоволенню в визначеній у позовній заяві сумі.
Щодо стягнення заборгованості по сплаті комісії, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
Оцінюючи зміст положення пункту п. 2.8 кредитного договору, яким передбачено, що Розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяці: 1,80 %, у той же час у договорі немає жодних посилань за які послуги стягується комісія.
Наведене дає підстави для висновку, що положення пункту п. 2.8 кредитного договору № 5-044-867-2-22-Г від 21.01.2022 року, яким передбачено сплату комісії суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі №204/224/21.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та покладає судові витрати на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 1/07 позивачем було укладено з адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» 01.07.2025.
Із АКТУ ПРИЙМАННЯ-ПЕРЕДАЧІ ПОСЛУГ З ПРАВНИЧОЇ ДОПОМОГИ №12063116 вбачається, що вартість проведення юридичного та фінансового аналізу та складання, підписання та подання до суду позовної заяви становить 11200,00 грн. Суд вважає, що до витрат пов`язаних із розглядом справи віднесено складання, підписання та подання позовної заяви, вартість даної послуги відповідно до акту визначена в 10000 грн. Проведення юридичного та фінансового аналізу боржника не пов`язано з судовим розгляд справи.              Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, позивачем заявлено вимоги на суму 100902,81 гривень та сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., судом задовольняються позовні вимоги позивача на суму 73002,81 гривень (72,35%), тобто стягненню підлягає судовий збір в сумі 1926,23 грн (73002,81х2662,40/100902,81)
Також, з відпоідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 7234,96 грн виходячі із наступного розрахунку 73002,81х10000/100902,81.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 516, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 617, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1077, 1084 ЦК України, ст.12, 81, 89, 141, 247, 258-259,263-265, 280-283 ЦПК України, суд, –
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», - задовольнити частково.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», код ЄДРПОУ 40932411, заборгованість за кредитним договором № 5-044-867-2-22-Г від 21.01.2022, а саме заборгованість за тілом кредиту 48691,83 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 24310,98 грн, а всього у розмірі 73002 (сімдесят три тисячі дві) гривні 81 коп.
В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» про стягнення комісії, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», код ЄДРПОУ 40932411, судові витрати пов`язані з оплатою витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7234,96 грн. та сплатою  судового збору в розмірі 1926,23 грн. та всього в розмірі 9161 (дев`ять тисяч сто шістедсят одну) гривню 19 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 15.09.2026 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя       О.В. Бугера