Справа № 729/1328/26
1-кс/729/90/26

У Х В А Л А

16 вересня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді – ОСОБА_1 
за участі секретаря – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця заяву судді Бобровицького районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025270400000172 від 27.08.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, –

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2026 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Бобровицького районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025270400000172 від 27.08.2025.
Суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду вказаного кримінального провадження, посилаючись на те, що її донька та обвинувачений ОСОБА_4 були однокласниками та продовжують спілкуватися на даний час. Крім того, мати обвинуваченого ОСОБА_4 раніше була студенткою судді ОСОБА_3 під час її роботи у Бобровицькому технікумі, між ними склалися та на даний час підтримуються добрі особисті стосунки.
На думку судді ОСОБА_3 , зазначені обставини та характер особистих взаємин з обвинуваченим ОСОБА_4 і членами його сім`ї можуть викликати сумнів у її неупередженості під час розгляду даного кримінального провадження як в учасників кримінального провадження, так і у стороннього спостерігача. З метою виключення будь-яких сумнівів щодо її об`єктивності та безсторонності, а також забезпечення дотримання прав та законних інтересів усіх учасників кримінального провадження суддя просить задовольнити заяву про самовідвід.
Суддя ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду заяви про самовідвід, у судове засідання не з`явилася. 
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви про самовідвід судді без його участі, заяву просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про розгляд заяви про самовідвід судді. 
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник – адвокат ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилися. Адвокат надіслала заяву про розгляд заяви про самовідвід судді без її участі та без участі її підзахисного, не заперечує проти задоволення заяви.
Судом, на підставі ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Дослідивши заяву про самовідвід, суд доходить такого висновку.
Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно зі ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. 
Як зазначено у ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XX чергового з`їзду суддів України 18 вересня 2024 року, суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» було зазначено, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). Крім цього, у кожній справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).
Тлумачення практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді. Згідно з норми ст. 75 КПК України унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності лише сумніву щодо його неупередженості.
Разом з тим, відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.
Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.
Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. 
На суд розповсюджується презумпція особистої неупередженості суддів, оскільки не встановлені докази зворотного (пункт 119 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»); по-друге, на дії суддів не повинні впливати особиста прихильність чи упередження, що стосується особистих переконань судді у справі (пункт 118 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Kyprianou v Cyprus»), тобто суб`єктивний критерій стосується особистих переконань судді у справі.
Для задоволення самовідводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.
Така правовова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду України 04.02.2020 року у справі №908/137/18.
Отже, достатнім для відводу є припущення, що суддя в силу дії певних чинників не може зберегти безсторонність.
Враховуючи вищевикладене, а також характер фактичних взаємин судді ОСОБА_3 з обвинуваченим ОСОБА_4 та членами його сім`ї, з метою виключення ймовірності виникнення у учасників кримінального провадження чи стороннього спостерігача обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також з метою забезпечення належних умов його розгляду незалежним та безстороннім судом, суд вбачає підстави для самовідводу судді ОСОБА_3 , а тому вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 80-82 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Бобровицького районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025270400000172 від 27.08.2025, по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, – задовольнити.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025270400000172 від 27.08.2025, по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, передати до канцелярії Бобровицького районного суду Чернігівської області для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1