СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1234/26

пр. № 2/759/6265/26
11 червня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Журибеда О.М.
за участю секретаря - Сеньковець К.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

 ВСТАНОВИВ:
31.12.2026 року до суду надійшла позовна заява представника Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, відповідно до якої представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 21500,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції, а саме: інфляційні втрати, пеню та три відсотки річних за несвоєчасне виконання зобов`язань за періоди з дати подання позову до суду включно до дати ухвалення судового рішення, розрахунок який необхідно здійснити судом; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн; суму сплаченого судового збору в сумі 2422, 40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.01.2024 сталася дорожньо-транспортна за участю OPEL VECTRA, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 та VOLVO XC90, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.
В судовому порядку Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином було встановлено факт, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України. 
Цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу OPEL VECTRA, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-215430318.
Враховуючи матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило обчислення суми належної до виплати в якості відшкодування Позивачем шкоди третій особі за полісом страхування №EP-215430318 у зв`язку з пошкодженнями внаслідок ДТП транспортного засобу VOLVO XC90, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 . За полісом страхування №EP-215430318 було передбачено суму франшизи (за ризиком нанесенню шкоди майну третіх осіб - 0,00 грн.), яку було утримано з кінцевого розміру страхового відшкодування до виплати. Належний кінцевий розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи до виплати склав 43.000,00 грн.
На дату настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія забезпеченого транспортного засобу, була забезпечена у ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді Полісу №EP 215430318, згідно якого для розрахунку страхового платежу за забезпечений транспортний засіб OPEL VECTRA, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 було застосовано коефіцієнт залежно від місця реєстрації (проживання) власника транспортного засобу (фізичної особи) (К2) в розмірі 1,6, що відповідає зазначеному місцю реєстрації (проживання) попереднього власника транспортного засобу OPEL VECTRA, VIN-код НОМЕР_2 - с. Ніжиловичі Бучанського району Київської області.
Однак, за даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу OPEL VECTRA, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_5 реєстрації (проживання) власника транспортного засобу зазначено м. Київ, що відноситься до (Зони 1), та відповідає розміру коригуючого коефіцієнта (К2) = 3,2-4,8.
Таким чином, Полісом №EP-215430318 щодо транспортного засобу OPEL VECTRA, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 було застосовано коригуючий коефіцієнт в залежності від місця реєстрації (проживання) власника транспортного засобу (фізичної особи) або місцезнаходження юридичної особи (К2) - 1,6 замість 3,2-4,8, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами, що передбачає більший розмір страхового платежу. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 23.01.2026 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву.
Відзив на позов матеріали справи не містять.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що 09.01.2024, в м. Києві по пр-т. Повітрофлотський, 92, керуючи транспортним засобом марки «Opel» моделі «Vectra», державний номерний знак НОМЕР_6 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Volvo» моделі «XC90», державний номерний знак НОМЕР_7 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п.п. 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 06.03.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: за ч. 4 статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
З матеріалів справи вбачається, що Цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-215430318.
Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volvo» моделі «XC90», державний номерний знак НОМЕР_7 складає 44815, 36 грн. 
На підставі заяви про виплату страхового відшкодування ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 43000,00 грн.
Відповідно до полісу №ЕР-215430318 відносно транспортного засобу OPEL VECTRA, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 було невірно зазначено тип транспортного засобу (К2) та застосовано коригуючий коефіцієнт лише - К2=1,6. 
Однак, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено що транспортний засіб OPEL VECTRA, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 відноситься до Зони 1, та відповідає розміру коригуючого коефіцієнта (К2) +3.2-4.8.
Таким чином, полісом №ЕР -215430318 щодо транспортного засобу було застосовано коригуючий коефіцієнт К2=1,6, замість К2= 3.2-4.8, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами. 
Враховуючи винність Відповідача у настанні ДТП, а також здійснення виплати страхового відшкодування, керуючись положеннями п. 38-1.1 ст.38- 1 Закону № 1961-IV, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до Відповідача за компенсацією 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі: 43000,00 грн. - 50% = 21500,00 грн.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пп. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 108 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Як вже було встановлено судом, що за участю відповідача 09.01.2024 року сталась ДТП.
Відповідача визнано винним в скоєнні зазначеної ДТП.
Позивач в повному обсязі виплатив потерпілим страхове відшкодування в розмірі 43000,00 грн. 
Таким чином, оскільки позивач виплатив страхове відшкодування, то у нього на підставі ст. 1191 ЦК України та п. п. а) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право вимоги до відповідача, який скоїв ДТП, в розмірі 21500,00 грн.
Разом з цим, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 09.102.204 цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія забезпеченого транспортного засобу була забезпечена у ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у виглядіо полісу №EP-215430318 відносно транспортного засобу OPEL VECTRA, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 було невірно зазначено тип транспортного засобу (К1) та застосовано коригуючий коефіцієнт лише - К2=1,6. Однак, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено що транспортний засіб OPEL VECTRA, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 відноситься до Зони 1.
Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону № 1961-ІV при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.
Відповідно до п. 7.1. ст. 7 Закону № 1961-IV Розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуваннямположень пункту 13.2 статті 13 цього Закону.
Таким чином, полісом №EP-215430318 щодо транспортного засобуOPEL VECTRA, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 було застосовано коригуючий коефіцієнт К2=1,6, замість К2= 3.2-4.8, тобто значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами. 
Відповідно до ст.38-1 Закону № 1961-ГУ передбачено відповідальність за порушення умов страхування, зокрема, п. 38-1.1. у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача в порядку регресу у розмірі 50% страхове відшкодування, а саме, у розмірі 21500,00 грн., а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенн 
Виходячи з викладеного, враховуючи надані позивачем докази і ненадання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку регресу підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме: інфляційних втрат; пені та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з дати подання позову до суду включно до дати ухвалення судового рішення, суд приходить до наступних висновків.
Згідно із частиною першою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга, третя статті 549 ЦК України).
Текстуальне тлумачення положень статті 549 ЦК України свідчить, що законодавець у цій нормі пов`язує визначення пені як виду неустойки з такими кваліфікуючими ознаками як її обчислення:
1) за кожен день прострочення виконання;
2) у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 по справі № 686/21962/15-ц зазначила, що: « Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). 
Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».
У даному випадку, суд вважає заявлену позивачем позовну вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій передчасною, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. 
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Судом встановлено, що адвокат Войціховський Антон Віталійович надавав позивачу Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» та фізично особою-підприємцем адвокатом Войціховським Антоном Віталійовичем.
Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат на правову допомогу вартість наданих послуг складає 7300,00 грн. 
Як вбачається із вказаного Акт прийому-передачі наданих послуг № 47659 до договору про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року, виконавець виконав наступні роботи/надав наступні послуги по страховій справі № 47659 у загальному розмірі 7300,00 грн.
Враховуючи час, затрачений адвокатом Войціховським А.В. на надання послуг професійної правничої допомоги, зазначених у Акту прийому-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в розмірі 7300,00 грн. є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. 
Оскільки позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача, виходячи з положень частини другої статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 76 82, 95, 141, 228, 229, 235, 244, 245, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187 1191 ЦК України, ст. ст. 29-38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд , -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» (код ЄДРПОУ 39433769) в порядку регресу витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, в розмірі 21500 (двадцять одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» (код ЄДРПОУ 39433769) витрати на правову допомогу у розмірі 7300 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» (код ЄДРПОУ 39433769) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
В іншій частині позовних вимог вдімовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя        О.М. Журибеда