Справа № 702/559/26
Провадження № 2/702/655/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді Барської Т. М.,
секретар судового засідання Карабань З. І.,
представник позивача, відповідач не з`явилися,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит», в інтересах якого діє представник Кондра А. С., 29.05.2026 через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором №00-10856867 від 14.01.2026 в сумі 8204,80 грн. та судові витрати у справі.
Заявлені вимоги представник позивача мотивує тим, що 14.01.2026 між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладений електронний Договір кредитної лінії №00-10856867
Згідно з умовами цього Договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 4000,00 грн. зі строком кредитування 360 календарних днів; розрахунковий період - 15 днів; знижена процентна ставка 0,85% в день; стандартна процентна ставка 0,94% в день; одноразова комісія в момент видачі кредиту 20% від суми кредиту, що складає 800,00 грн.
Представник позивача стверджує, що ТОВ «Макс Кредит» взяті на себе зобов`язання виконало у повному обсязі та надало відповідачу у власність на умовах користування відповідно до умов укладеного правочину обумовлені грошові кошти, однак відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує і станом на 29.05.2026 заборгувала 8204,80 гривень. 
Постановленою 02.06.2026 ухвалою Монастирищенський районний суд Черкаської області відкрив у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін і відповідачу визначив строк для подання відзиву на позов, витребував докази, які є банківською таємницею.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася про дату, час та місце його проведення повідомлена у встановленому законом порядку, у клопотанні долученому до позовної заяви просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. 09.06.2026 через подала до суду відзив на позов у якому зазначила, що позовні вимоги визнає в частині суми отриманого кредиту та законно нарахованих відсотків, просить суд відмовити у стягненні з неї штрафних санкцій та комісії, судове засідання призначене на 20.08.2026 проводити у її відсутність (а.с.89-94).
У поданій 22.06.2026 відповіді на відзив представник позивача Андрущенко А. С. доводи відповідача заперечила, вважає, що Закон України «Про споживче кредитування» передбачає можливість включення до загальної вартості кредитів комісій. Також представник позивача переконана в законності заявлених вимог в частині нарахованих санкцій за неналежне виконання відповідачем взятих зобов`язань в частині повернення грошових коштів. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.99-110). 
Відповідач ОСОБА_1 11.07.2026 подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просила позовні вимоги ТОВ «Макс Кредит» задовольнити частково в межах заборгованості за тілом кредиту та процентами на загальну суму 5804,80 грн.
Зважаючи на відсутність визначених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, суд постановив ухвалу про вирішення спірних правовідносин без участі представника позивача та відповідача, які, будучи належним чином інформованими про час та місце судового засідання, до суду не з`явилися.
Оскільки справа розглядається без участі сторін, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходить із такого.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд встановив, що 14.01.2026 між ТОВ «Макс Кредит» (далі у тексті також позивач, кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник) укладений електронний Договір кредитної лінії №00-10856867 (далі у тексті також Договір, правочин, Кредитний договір) за умовами якого товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит в національній валюті на споживчі потреби у формі кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту в сумі 4000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти та комісію, а також виконати інші умови, передбачені Договором (п.1.1.-1.2.) (а.с.58-66).
Сторони погодили, що строк дії кредитної лінії становить 360 календарних днів, тобто до 09 січня 2027 року, який є останнім днем строку кредитування і в цей день відповідач повинна повернути кредит (п. 1.3 Договору).
За користування кредитом відповідач зобов`язана сплачувати процентну ставку, тип якої фіксована, а розмір складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом в межах строку дії кредитної лінії. Знижена процентна ставка в розмірі 0,85% від суми кредиту за кожен день користування кредитом надається позичальнику як заохочення та діє виключно за умови сплати платежу у встановленому Графіком платежів розмірі. Також ця знижена процентна ставка застосовується виключно упродовж 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи в першого дня користування ним (п.1.5., 1.5.1., 1.5.2.).
Пунктом 1.6. Договору сторони обумовили право кредитодавця в момент видачі кредиту нарахувати комісію за надання кредиту в розмірі 20% від суми кредиту, що складає 800,00 гривень
Денна процентна ставка за Договором при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії дорівнює 1,00% (п.1.7.1.). А у разі використання позичальником права на знижену процентну ставку, денна процентна ставка складе 0,99% (п.1.7.2.).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладення цього договору становить 3823,49 % (п.1.8 Договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладення цього договору становить 18336,00 грн (п.1.9 Договору).
Відповідно до п. 2.10 Договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату видачі кредиту 14.01.2026. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 4000,00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 .
У разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець, відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом, а також у повному розмірі комісії (п.4.2.6.).
Окрім того, неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань передбачає сплату неустойки у вигляді штрафу у диференційованих розмірах: на другий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання -200,00 грн., на п`ятий день - 400,00 грн., на десятий день - 600,00 грн., на двадцять перший день - 400,00 грн., на сороковий день - 400,00 грн.(п.6.3, 6.4 Договору). 
Під час встановленого державою мораторію на нарахування штрафних санкцій штраф позичальником не сплачується. Однак його нарахування відновлюється після скасування відповідних законодавчих обмежень (п.6.4.1.).
Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора 74479, який відправлений на вказаний нею номер мобільного телефону НОМЕР_2 14.01.2026 в 00:19:30, а введений 14.01.2026 в 00:19:42 (а.с.66). 
Цього ж дня відповідач ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, положення якого відповідають умовам укладеного між сторонами Кредитного договору (а.с.68-71).
Заяву про прийняття пропозиції на укладення Договору на встановлення ділових відносин та погодження способу укладення електронних правочинів (договорів) у якій зазначені персональні дані ОСОБА_1 , адреси, місце роботи, контактна інформація та фінансовий стан, відповідач підписала 13.11.2025 одноразовим ідентифікатором 77968 (а.с.72).
Кошти відповідачу перераховані через платіжну систему згідно з договором про переказ коштів №ПГ-714 від 28.07.2023 (а.с.25-41)
Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» підтверджує успішний переказ грошових коштів 14.01.2026 о 00:20:21 в сумі 4000,00 грн на платіжну карту НОМЕР_1 за номером транзакції 46834-28218-74304, емітент платіжної карти Приват Банк (а.с.51).
Перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується також наданою на вимогу суду інформацією АТ КБ «ПриватБанк», за якою на ім`я ОСОБА_1 , НОМЕР_3 , в банку емітовано карту № НОМЕР_4 , на яку 14.01.2026 зараховані грошові кошти в сумі 4000,00 грн. (а.с.113).
Вимогою про дострокове повернення кредиту за вих.00-10856867/1 від 02.03.2026 позивач повідомив ОСОБА_1 що станом на 02.03.2026 нею, як позичальником, порушені умови Кредитного договору та внесення оплати прострочено на строк понад один календарний місяць. Позивач висунув вимогу про сплату заборгованості в сумі 8204,80 грн. упродовж 30 календарних днів з дати отримання вимоги (а.с.53, 54).
Встановлені судом обставини визнаються сторонами, відповідач не заперечує, що Договір укладала і грошові кошти в кредит отримувала.
Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 36 КПК України та ст. 79 КАС України.
За змістом ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Аналізуючи надані позивачем і досліджені судом письмові докази, зокрема датований 14.01.2026 Договір кредитної лінії №00-10856867, Паспорт споживчого кредиту, суд встановив, що ОСОБА_1 з умовами Договору ознайомилась та добровільно погодилась на отримання кредитних коштів за викладених у ньому умов, підписала Договір, отримала у кредит обумовлену суму грошових коштів в національній валюті, однак надані їй у володіння та користування 4000,00 гривень у визначені строки не повернула, плату за користування ними та комісію не вносила.
За розрахунком позивача, відповідач заборгувала йому за Договором кредитної лінії №00-10856867 від 14.01.2026 8204,80 грн, з яких основний борг 4000,00 грн., борг за нарахованими відсотками 1804,80 грн., 800,00 грн. комісії та 1600,00 грн. штрафних санкцій.
З виготовленого позивачем розрахунку заборгованості суд з`ясував, що відповідач отримані в кредит 4000,00 гривень позивачу не повертала, проценти за користування ними не сплачувала.
Проценти за користування кредитом позивач нараховував з 14.01.2026 по 02.03.2026 - 48 днів (а.с.55).
Відомості про виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за цим Кредитним договором відсутні.
Також у поданих відзиві на позовну заяву та запереченні відповідач визнала позовні вимоги у частині боргу за тілом кредиту у розмірі 4000,00 грн. та законно нарахованих відсотків.
Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що розмір відсотків за користування кредитом складає 1804,80 гривень, які обраховані згідно з умовами Договору відповідно до такого розрахунку: 4000,00 грн.х0,94%=37,60 грн.; 37,60 грн.х48днів= 1804,80 гривень.
Отже заявлені вимоги в частині стягнення боргу за основним зобов`язанням в сумі 4000,00 гривень та 1804,80 гривні відсотків за користування ними підлягають до задоволення.
Щодо заборгованості за комісією, то суд зазначає, що сплата комісії передбачена умовами п. 1.4. Договору, за змістом якого кредитодавець одноразово в момент видачі кредиту нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 800,00 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору.
Окрім того, згідно з ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Аналізуючи умови правочину та норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що підстави для відмови у стягненні з відповідача 800,00 гривень комісії за надання кредиту відсутні.
Вимогу позивача про стягнення з відповідача 1600,00 грн. штрафу, суд залишає без задоволення і враховує, що відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Законодавець установив, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачав, що позичальник також звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) та інших платежів за прострочення у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 цей пункт був виключений із Закону «Про споживче кредитування». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Виключення Законом України № 3498-IX із Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» пункту 6-1 не дає підстав для висновку про те, що законодавець у такий спосіб відновив можливість стягнення пені за невиконання чи неналежне виконання умов договору про споживче кредитування під час воєнного стану, оскільки залишається чинною кореспондуюча цьому положенню норма п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.
Крім того, слід виходити із принципу верховенства права та системного тлумачення законодавства - норми Цивільного кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж положення спеціального закону, що підтверджує пріоритетність застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Отже, під час дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення чи скасування відсутні правові підстави для нарахування та стягнення пені чи штрафів за кредитними договорами.
Враховуючи те, що позивач довів, а відповідач не заперечувала, не виконання умов Договору кредитної лінії №00-10856867 від 14012026, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 6604,80 грн., у тому числі 4000,00 грн. боргу за основним зобов`язанням, 1804,80 грн. боргу за нарахованими процентами та комісія в розмірі 800,00 грн.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути у відшкодування сплаченого судового збору 2143,23 грн. (2662,40х80,50%).
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» заборгованість за Договором кредитної лінії №00-10856867 від 14.01.2026 в сумі 6604 (шість тисяч шістсот чотири) гривні 80 копійок, з яких борг за виданим кредитом 4000,00 гривень, заборгованість за процентами 1804 гривні 80 копійок, заборгованість за комісією 800,00 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» судовий збір у розмірі 2143 гривень 23 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» місцезнаходження: вул. Лєскова, 9, літ. А, м. Київ, 01011, код ЄДРПОУ 42806643. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Рішення ухвалене 20.08.2026.

Суддя Тетяна БАРСЬКА