Справа № 752/30901/25 
Провадження № 2/752/1266/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

25.06.2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Данілової Т.М.
з участю секретаря Веселовської А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:

позивач Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
З 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».
ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг нежитлових приміщень № 25-26 та № 27, загальною площею 239,00 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , якому направлено проект договору, однак зі сторони відповідача такий договір не погоджено та не підписано.
ОСОБА_1 надавалися послуги з централізованого опалення, а облік та споживання теплової енергії здійснювався за особовим рахунком № НОМЕР_1 , проте відповідач своєчасно не сплачував кошти за спожиті послуги в результаті чого утворилася заборгованість з їх оплати за період з листопада 2021 року по березень 2025 року, в зв`язку із чим, позивач просить стягнути заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 462 997,36 грн., заборгованість плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 999,10 грн., 2 062,01 грн. пені за прострочення виконання зобов"язань, інфляційні збитки у розмірі 102 342,33 грн. та три відсотка річних з простроченої суми у розмірі 27 284,36 грн., а всього 595 685,16 грн.
За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 462 997,36 грн., заборгованість плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 999,10 грн., 2 062,01 грн. пені за прострочення виконання зобов"язань, інфляційні збитки у розмірі 102 342,33 грн. та три відсотка річних з простроченої суми у розмірі 27 284,36 грн. та 8 935,28 грн.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.
Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2026 року вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2026 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.
В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно договору купівлі-продажу від 26.05.2010 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 194487558000 від 24.07.2020 року, власником нежитлових приміщень № 25-26 та № 27, загальною площею 239,00 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .
За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та ««Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою КМУ України 05.07.2019 року №690, які діють з 13.08.2019 року.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно зі ст. ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно.
Згідно із п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Обов`язок споживача здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію визначено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».
За вимогами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ України 05 липня 2019 року №690, які діють з 13.08.2019 року, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором.
Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».
За розпорядженням виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
З 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».
Сторона позивача посилається на те, що виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.
На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «Київтеплоенерго» підготовлено та направлено відповідачу проект договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води.
Договір складений на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 та є договором приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно п. 3 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.
Так, за змістом положень ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов ст.ст. 641, 642 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною 2 ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
До того ж, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду від 21.04.2020 року в справі №910/7968/19.
Таким чином, наявність відносин між сторонами, а отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.
Відповідно до 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Оскільки цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.
ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення, яке постачає позивач до належних відповідачу нежитлових приміщень № 25-26 та № 27, загальною площею 239,00 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які під`єднані до внутрішньо будинкової системи теплопостачання.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідач зобов`язаний оплатити заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги.
Суд звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи розрахунок позивача не спростовано та не заявлено з цього приводу будь-яких клопотань, заперечень.
В ході судового розгляду встановлено, що відповідач є власником нежитлових приміщень № 25-26 та № 27, загальною площею 239,00 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , відтак у розумінні ст. ст. 360, 541 ЦК України у нього виник обов`язок з утримання належного йому майна.
Зважаючи на те, що відповідач є споживачем послуг та повинен здійснювати оплату таких послуг на рахунок КП «Київтеплоенерго», однак, вчасно та регулярно платежі на оплату послуг не вносив, що призвело до утворення заборгованості, а тому така заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.
Встановлено, що у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем отриманих комунальних послуг, за особовим рахунком відповідача № НОМЕР_1 утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за спожиті з листопада 2021 року по березень 2025 року за спожиті послуги теплової енергії в розмірі 462 997,36 грн.
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за отримані комунальні послуги за період з з листопада 2021 року по березень 2025 року в загальному розмірі 462 997,36 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У клопотані про витребування доказів представник відповідача зазначає, що в квітні 2015 році в установленому законом порядку, нежитлові приміщення № 25-26 та 27 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 239,00 кв.м. були відокремлені (відключені) від внутрішньо-будинкових мереж (систем) централізованого опалення теплопостачання) та гарячого водопостачання багатоквартирного житлового будинку № 48 . Проте, суд відхиляє вказані доводи з огляду на наступне.
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4, в редакції чинній до 17 вересня 2019 року (далі Порядок відключення) визначено, в тому числі, що відключення здійснюється на підставі технічних умов та розробленого відповідно до них проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП, які мають містити технічні рішення щодо реконструкції існуючої системи теплопостачання, розрахунки теплового навантаження будинку та має бути узгоджений з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.
Механізм відключення житлових будинків, окремих квартир та нежитлових приміщень від мереж централізованого опалення визначається Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року №169 (далі - Порядок №169).
Згідно з пунктом 3 розділу III Порядку №169 для відокремлення (відключення) від централізованого опалення власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.
Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання (пункт 9 розділу III Порядку №169).
Для виконання робіт із відокремлення (відключення) від централізованого опалення власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від централізованого опалення шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом. До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від централізованого опалення, а також копія проекту такого відокремлення (відключення) (пункт 10 розділу III Порядку №169).
На підтвердження своїх доводів в частині того, що в квітні 2015 році в установленому законом порядку, нежитлові приміщення № 25-26 та 27 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 239,00 кв.м, були відокремлені (відключені) від внутрішньо-будинкових мереж (систем) централізованого опалення теплопостачання) та гарячого водопостачання багатоквартирного житлового будинку № 48 відповідачем було надано акт огляду прихованих робіт від 06 квітня 2015 року, відповідно до якого 1. До огляду пред`явлені такі роботи - утеплення транзитних трубопроводів; 3. При виконанні робіт застосовані - теплоізоляція. В рядку «роботи виконані за проектної документації» стоїть прочерк.
З викладеного вбачається, що зазначений акт засвідчує проведена теплоізоляція/ утеплення транзитних трубопроводів, а не від`єднання від теплових мереж теплопостачальної організації. При цьому проектна документація відсутня.
Як вбачається із Акту обстеженні від 20.04.2015 - опалювальні прилади відсутні, транзитні трубопроводи заізольовані.
30 березня 2015 року відповідач звертався з заявою до КП «Житло- експлуатаційна організація- 103 Голосіївського району» в якій просив оформити документи для зняття нарахувань за опалення.
З викладеного вбачається, що відповідачем не надано до суду документу щодо відключення теплопостачання, а саме технічних умов та розробленого відповідно до них проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП; технічних рішень щодо реконструкції існуючої системи теплопостачання; розрахунків теплового навантаження будинку.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача сум, передбачених ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання (інфляційних втрат і 3 % річних), то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.
При цьому, в постанові від 21.07.2021 року в справі № 752/24896/20 Київський апеляційний суд зазначив, що нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, який виник у період карантину, порушує норми матеріального права, оскільки під час карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону № 530-IX.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.
Пунктом 2 зазначеної вище постанови зазначено, що постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.
Так, Указом Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб.
Станом на момент ухвалення рішення в указаній справі правовий режим воєнного стану на території України не скасовано.
Зважаючи на те, що на території України з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення 3% річних, інфляційних втрат та неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також ураховуючи, що з 24.02.2022 року, в період воєнного стану, нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат - також заборонено, тому нарахування позивачем за спірний період 3% річних та інфляційних втрат - є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права, отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
За встановлених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 6 786,18 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (ЄДРПОУ 40538421, місцезнаходження: площа Івана Франка, буд. 5, м. Київ, 01001) 462 997,36 грн. заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та 6 786,18 грн. судового збору.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя