Справа № 203/3607/26
Провадження № 3/0203/866/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

09 червня 2026 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП,-
ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 625229 від 27 березня 2026 року, ОСОБА_1 27 березня 2026 року о 09 год. 10 хв. у місті Дніпрі по проспекту Олександра Поля, 59 керував транспортним засобом «Renault 21», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами. Зазначене правопорушення, вчинене повторно протягом року, чим порушено вимоги п.2.1(a) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
За таких обставин, враховуючи положення статті 268 КУпАП, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності та перевіривши дотримання вимог процесуального закону під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення.
Згідно зі статтею 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна у його вчиненні особа, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що постановою судді Центрального районного суду міста Дніпра від 23 квітня 2026 року зазначену справу було повернуто до відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області для належного оформлення.
Підставою для повернення матеріалів стало те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений щодо неповнолітньої особи без урахування особливостей провадження у справах цієї категорії.
Судом було встановлено, що під час складання протоколу не було забезпечено участі законного представника неповнолітнього, а матеріали справи не містили жодних відомостей про його виклик чи присутність. Крім того, не було надано жодних доказів того, що неповнолітньому було роз`яснено право на участь законного представника, передбачене статтею 270 КУпАП.
Після повернення справи до суду до матеріалів було долучено рапорт тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира взводу 1 роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Кислова М.В., у якому зазначено, що адміністративний матеріал було складено відповідно до ст.12 та 251 КУпАП, а тому, на думку посадової особи поліції, присутність законного представника під час його оформлення не була обов`язковою.
Проте суд не може погодитися з такими доводами.
Дійсно, відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли шістнадцятирічного віку. Отже, ОСОБА_1 на момент складання протоколу був суб`єктом адміністративної відповідальності та міг бути притягнутий до відповідальності у встановленому законом порядку.
Разом із тим досягнення особою шістнадцятирічного віку не позбавляє її статусу неповнолітньої та не скасовує процесуальних гарантій, передбачених законодавством України та міжнародними договорами. Особливості провадження у справах про адміністративні правопорушення щодо неповнолітніх спрямовані на забезпечення їхнього права на захист з урахуванням неповного обсягу їх цивільної та процесуальної дієздатності.
Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.
Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь - якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
При цьому, правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника в незалежності від наявності про це клопотання неповнолітнього.
Отже, під час складання протоколу уповноважена посадова особа була зобов`язана не лише роз`яснити неповнолітньому права, передбачені ст. 268 КУпАП, а й повідомити його про право користуватися допомогою законного представника відповідно до ст. 270 КУпАП та забезпечити реалізацію цього права.
Проте з матеріалів справи вбачається, що законний представник неповнолітнього участі у складанні протоколу не брав. Докази його повідомлення або запрошення до участі в оформленні матеріалів справи відсутні. Також відсутні будь-які відомості про роз`яснення ОСОБА_1 права, передбаченого ст. 270 КУпАП.
Після повернення матеріалів справи для належного оформлення орган поліції зазначених порушень не усунув. Долучений рапорт містить лише правову позицію посадової особи щодо застосування ст. 12 та ст. 251 КУпАП, однак не підтверджує виконання вимог постанови суду від 23 квітня 2026 року та не спростовує встановлених процесуальних порушень.
Суд вважає наведені порушення істотними, оскільки вони стосуються однієї з основоположних гарантій справедливого провадження — права неповнолітнього на захист. За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним і допустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки його складено з істотним порушенням вимог процесуального закону.
Враховуючи, що протокол є основним процесуальним документом, яким розпочинається провадження у справі та визначається обсяг обвинувачення, його недопустимість виключає можливість покладення його в основу висновку про винуватість особи. З урахуванням концепції «плодів отруєного дерева» недопустимими є також похідні від нього докази, отримані внаслідок порушення встановленої законом процедури.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність та процедура притягнення до неї ґрунтуються на принципах верховенства права, законності та презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України. Аналогічні гарантії передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», суд не вправі перебирати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно збирати докази чи усувати недоліки адміністративного матеріалу. Обов`язок доведення вини покладається виключно на орган, який здійснює притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оскільки протокол є недопустимим доказом, а інших належних і допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять, суд доходить висновку, що вина особи не доведена у встановленому законом порядку.
За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного і керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 270, 283, 284 КУпАП України, суддя 
ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра. 

Суддя Ю.М. Черваньова