Справа № 583/2749/26
2/583/1508/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді     Сидоренка Р.В., 
за участю секретаря судового засідання  Верби Н.О., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду №5 в м. Охтирці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
03.06.2026 року представник ТОВ «ФК «Абекор» звернувся суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 28.02.2026 року між ним та ОСОБА_1  було укладено електронний кредитний договір № 2615078, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 2500,00 грн. строком на 80 днів. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 4480,00 грн з яких: 2500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1980,00 грн. заборгованість за відсотками. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача борг по кредиту, сплачений ним судовий збір 2662,40 грн., витрати на відправку документів в сумі 136,98 грн та витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.
Ухвалою судді від 15.06.2026 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача «Фінансова компанія «Абекор» не з`явився, в позові зазначив, що просить провести розгляд справи без участі представника.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала письмовий відзив, яким позовні вимоги визнає в частині тіла кредиту в розмірі 2500 грн., в зв`язку з складним матеріальним становищем просить в іншій частині позову відмовити, крім того розглядати справу з урахуванням поданих нею матеріалів.
Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази та дійшов до наступного.
Установлено, що 28.02.2026 року між ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_1  було укладено кредитний договір № 2615078, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 2500,00 грн на строк 80 днів з кінцевим терміном повернення до 18.05.2025 року (включно), зі сплатою процентів за користування кредитом з базовою процентною ставкою 0,9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом, та з основною процентною ставкою 0,99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту.
Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі електронним підписом одноразовим ідентифікатором d52817.
Отримання відповідачем від позивача кредитних коштів у розмірі 2500,00 грн. підтверджено: довідкою про перерахування суми кредиту на ім`я відповідача, про перерахунок коштів від ТОВ «ФК «Абекор» через систему платежів EasyPay по платежу № 17628487739, номер договору № 2615078, номер картки 41495100…..1441, на суму 2500,00 грн. 
Доказів того, що банківська картка з відповідним номером ОСОБА_1 не належить, матеріали справи не містять.
Відповідач не заперечувала факт отримання нею коштів.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТОВ «ФК «Абекор» задовольнити та стягнути з відповідачки на користь товариства заборгованість у розмірі 4480,00 грн з яких: 2500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1980,00 грн. заборгованість за відсотками.
Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір № 22122025 про надання правової (правничої) допомоги від 22.12.2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Абекор» та адвокатським бюро «Наталії Пухи»; акт приймання – передачі наданих послуг від 29.05.2026, рахунок наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги сума загальних витрат якого складає 10000 грн. 
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи наведені вище принципи розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, приймаючи до уваги, що у даній категорії справ вже сформувалася стала судова практика, що в свою чергу не потребує додаткового правового аналізу з боку адвоката для складання документів та формування правової позиції у справі, а також відсутність судових засідань за участю сторін, суд доходить висновку, що витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн є завищеними, у зв`язку з чим, вважає за необхідне зменшити їх розмір до 2000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог.
Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2662,40 гривень., та витрати на відправку документів в сумі 136,98 грн.
Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 4799,38 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 530, 549, 551, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» суму заборгованості за кредитним договором № 2615078 в сумі 4480,00 грн., а також судові витрати 4799,38 грн., а всього стягнути – 9279 (дев`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 38 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор», код ЄДРПОУ39287145, місцезнаходження: 04080, м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, буд. 75, прим. 601-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Судове рішення складено 10.07.2026 року
Суддя Охтирського міськрайонного суду    Р.В.Сидоренко