ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1713/26 Справа № 215/8920/25 | | Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 серпня 2026 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Ворони Б.А., захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Солонинка С.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Солонинки Світлани Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2025 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду 05.11.2025 о 21 год. 31 хв. по вул. Перлинна, буд.17, в Тернівському районі м. Кривого Рогу, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом БМВ 530Д, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою газоаналізотора ДРАГЕР тест № 1402, проба позитивна - 1,26% вміст алкоголю, водій з результатом не згоден. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зафіксовано на відеореєстратор 475130, 475630.
Постановою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
З таким судовим рішенням не погодилася захисник Солонинка С.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , та оскаржила його в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження, заявивши клопотання про його поновлення.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що на час розгляду справи судом першої інстанції та на цей час ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді бойового медика, що підтверджується довідкою №1507 від 21 квітня 2026 року та військовим квитком. Вказує, що ОСОБА_1 не отримував повного тексту постанови та через проходження військової служби, зокрема перебування в районі бойових дій та лінії бойового зіткнення, був обмежений у можливості своєчасно ознайомитися із судовим рішенням та подати апеляційну скаргу. Зазначає, що про зміст постанови та матеріалів справи ОСОБА_1 стало відомо після звернення за правничою допомогою, а повний доступ до матеріалів справи, у тому числі відеозаписів, захиснику було надано в системі «Електронний суд» 13 травня 2026 року. Договір про надання правничої допомоги укладено після спливу строку на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу подано 16 травня 2026 року. Посилаючись на проходження ОСОБА_1 військової служби в умовах воєнного стану, необхідність забезпечення доступу до суду та практику Верховного Суду і ЄСПЛ, просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.
Учасники по справі про дату, час та місце розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повідомлені належним чином, що підтверджується наявними матеріалами справи.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вислухавши думку сторони захисту, апеляційний суд приходить до висновку, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити за таких підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо ОСОБА_1 винесено 26 листопада 2025 року, тоді як апеляційну скаргу захисником Солонинкою С.П. подано лише 16 травня 2026 року, тобто зі значним пропуском встановленого ст. 294 КУпАП десятиденного строку апеляційного оскарження.
В обґрунтування поважності причин пропуску зазначеного строку захисник посилається на те, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді бойового медика, у зв`язку з чим був обмежений у можливості оперативно реагувати на судові рішення, не отримував повного тексту оскаржуваної постанови, а про її зміст та матеріали справи дізнався лише після звернення за правничою допомогою. Також зазначає, що повний доступ до матеріалів справи в електронному вигляді захисником отримано 13 травня 2026 року, після чого 16 травня 2026 року подано апеляційну скаргу.
Апеляційний суд враховує, що проходження військової служби, тим більше в умовах збройної агресії проти України та дії воєнного стану, за наявності відповідних обставин може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку. Разом із тим сам по собі факт проходження військової служби не є безумовною підставою для поновлення будь-якого пропущеного процесуального строку. Для вирішення цього питання мають бути встановлені конкретні обставини проходження служби, які саме протягом відповідного періоду об`єктивно перешкоджали особі реалізувати право на оскарження судового рішення, та причинний зв`язок між такими обставинами і пропуском встановленого законом строку.
Надані стороною захисту довідка про проходження ОСОБА_1 військової служби та витяг з військового квитка підтверджують факт проходження ним військової служби, однак не підтверджують, що протягом усього часу після винесення постанови від 26 листопада 2025 року і до звернення за правничою допомогою існували конкретні та безперервні обставини, пов`язані з проходженням служби, які об`єктивно унеможливлювали отримання інформації про результати розгляду справи, звернення до суду чи отримання правничої допомоги.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 здебільшого перебував у районі бойових дій та лінії бойового зіткнення, саме по собі не підтверджує неможливості реалізації ним права на апеляційне оскарження протягом усього пропущеного строку, оскільки конкретних відомостей щодо періодів такого перебування, характеру виконуваних ним завдань та обставин, які фактично позбавляли його можливості вчинити необхідні процесуальні дії, до клопотання не надано.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про складений щодо нього 05 листопада 2025 року протокол про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи судом. Про дату, час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. При цьому до судового засідання ОСОБА_1 не з`явився та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність щодо нього провадження у справі про адміністративне правопорушення та про її розгляд судом, мав можливість у розумний строк цікавитися результатами такого розгляду та вживати заходів для реалізації належного йому права на оскарження постанови.
Доводи про неотримання ОСОБА_1 повного тексту постанови також не є самі по собі достатньою підставою для поновлення строку, оскільки стороною захисту не наведено конкретних об`єктивних причин, які після розгляду справи протягом тривалого часу перешкоджали ОСОБА_1 , який знав про існування відповідного судового провадження, з`ясувати результат його розгляду або звернутися за правничою допомогою.
Апеляційний суд також враховує подальшу поведінку сторони захисту після фактичного звернення за правничою допомогою.
Так, договір про надання правничої допомоги укладено 29 квітня 2026 року, однак перше звернення сторони захисту до суду відбулося лише 08 травня 2026 року. Доступ до матеріалів справи, у тому числі до відеозаписів, захисником отримано 13 травня 2026 року, а апеляційну скаргу подано 16 травня 2026 року.
Наведена хронологія свідчить, що після отримання доступу до матеріалів справи захисник дійсно подав апеляційну скаргу у короткий проміжок часу, однак ця обставина не пояснює та не виправдовує пропуск строку, який виник задовго до залучення захисника, а саме від часу винесення постанови 26 листопада 2025 року до фактичного вжиття ОСОБА_1 заходів щодо отримання правничої допомоги наприкінці квітня 2026 року.
Так само час, необхідний захиснику для отримання доступу до матеріалів справи після укладення договору про надання правничої допомоги, не може бути визнаний причиною пропуску передбаченого ст. 294 КУпАП строку, оскільки на момент укладення такого договору встановлений законом строк апеляційного оскарження вже був пропущений протягом значного часу.
Право на апеляційний перегляд судового рішення не звільняє особу від обов`язку реалізовувати таке право у порядку та строки, встановлені законом. Поновлення процесуального строку допускається за наявності об`єктивних та належно підтверджених обставин, які не залежали від волі особи та фактично перешкоджали їй своєчасно вчинити відповідну процесуальну дію.
У цьому випадку надані стороною захисту матеріали підтверджують проходження ОСОБА_1 військової служби, проте не доводять існування протягом всього пропущеного періоду таких об`єктивних та непереборних перешкод, які унеможливлювали своєчасне апеляційне оскарження постанови або принаймні своєчасне вжиття ним заходів для отримання судового рішення та правничої допомоги.
За таких обставин апеляційний суд не знаходить підстав для визнання наведених у клопотанні причин пропуску строку поважними.
Оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення передбаченого ст. 294 КУпАП строку апеляційного оскарження, а підстав для його поновлення не встановлено, апеляційна скарга разом із доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала.
При цьому, з огляду на вирішення виключно питання щодо наявності підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, доведеності вини ОСОБА_1 , належності та допустимості доказів апеляційним судом не перевіряються та оцінці не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у поновлені строку захиснику Солонинки С.П. на апеляційне оскарження постанови судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст.130 КУпАП, щодо  ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу разом із усіма додатками повернути захиснику Солонинки С.П.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя