Справа № 156/980/26
Провадження № 3/156/464/26
Рядок статзвіту 209

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2026 року сел. Іваничі
Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Головного управління ДПС у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 22.04.1999 року, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою та мешканки: АДРЕСА_1 , працюючої головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Адама» (код ЄДРПОУ 31943475, юридична адреса: 45351, Волинська обл., Володимирський р-н, с. Біличі, вул. Низова, буд. 6), раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася (відомості про притягнення раніше до адміністративної відповідальності відсутні),
за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі — КУпАП),
учасники справи: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 — не з`явилася,
в с т а н о в и в:
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи
ОСОБА_1 , як головний бухгалтер ТОВ «Адама», допустила несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати за землю з юридичних осіб, код платежу 18010600, по Литовезькій ТГ: в сумі 1757,35 грн задекларована згідно з поданою до Володимирської ДПІ (316) ГУ ДПС у Волинській області податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) (річна) на 2026 рік від 05.02.2026 р. № 9018460014 сплачена з порушенням граничних термінів сплати (граничний термін сплати за квітень 2026 року — 01.06.2026 р.) — фактично сплату проведено 16.06.2026 року в сумі 1757,35 грн, з простроченням терміну сплати на 15 днів.
Такими своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
ІІ. Пояснення учасників справи
В судове засідання ОСОБА_1 не прибула. 18.08.2026 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що порушення є неумисним, просить закрити справу у зв`язку з повним погашенням заборованості перед бюджетом.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).
Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 163-2 КУпАП, не є обов`язковою.
Беручи до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 достеменно знала про складання відносно неї адміністративного протоколу, не вжила жодних заходів для явки до суду, подала клопотання про розгляд справи без її участі та не подала клопотань щодо надання доказів невинуватості чи будь-яких інших доказів, які б вказували, чи мали місце події, зазначені в протоколі, та обставини їх виникнення, тому суддя вважає, що є всі підстави для розгляду справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів справи.
ІІІ. Застосоване судом законодавство
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.
Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.
Згідно з п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Диспозицією ч. 1 ст. 163-2 КУпАП неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єкт правопорушення — суспільні відносини у сфері податкового обліку, що регламентуються Податковим кодексом України.
Об`єктивна сторона виражається у формі бездіяльності — неведення податкового обліку, порушення порядку його ведення, а саме: неподання або несвоєчасне подання посадовими особами платників податків платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів.
Суб`єкт спеціальний — посадові особи підприємств, установ, організацій (керівники, головні бухгалтери).
Суб`єктивна сторона характеризується виною у формі умислу або необережності.
ІV. Оцінка суду
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому є доказом у розумінні вимог ст. 251 КУпАП.
Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення № 370/03-20-04-05-09 від 30.07.2026 року;
- копією запрошення для складання протоколу про адміністративні правопорушення № 13850/6/03-20-04-05-06 від 14.07.2026 року з квитанцією про його доставку в електронний кабінет платника податків 16.07.2026 року;
- копією акту про неявку головного бухгалтера ТОВ «Адама» для складання протоколу про адміністративне правопорушення від 30.07.2026 р. № 2278/03-20-04-05-06;
- актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 14.07.2026 р. № 18937/03-20-04-05-10/31943475 з квитанцією про його доставку в електронний кабінет платника податків 15.07.2026 року;
- витягом з реєстраційних даних ІКС «Податковий Блок» про головного бухгалтера ТОВ «Адама» ОСОБА_1 від 30.07.2026 року.
При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників податкової служби щодо складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржувала, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, — суду не скеровувала.
Аналізуючи наведені докази та докази, здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суддя дійшов переконання в доведенні вини ОСОБА_1 , як головного бухгалтера товариства, у несвоєчасній сплаті орендної плати за землю, а отже, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
Підстав для закриття провадження у справі суддею не встановлено.
V. Накладення адміністративного стягнення
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, суддею не встановлено.
У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці (відомості про притягнення раніше до адміністративної відповідальності відсутні), ступінь її вини та майновий стан (працевлаштована, середня заробітна плата становить 26 000 грн), відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суддя вважає доцільним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 163-2 КУпАП в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Таке покарання відповідає вимогам ст. 33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу, виправлення правопорушниці і запобігання вчинення нею нових правопорушень.
VI. Вирішення питання щодо судових витрат
Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. Відтак, з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потрібно стягнути 665,60 грн судового збору.
Керуючись ч. 1 ст. 163-2, ст.ст. 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд —
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 коп.
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення їй цієї постанови. Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Волинські області/с Литовеж/21081100; код за ЄДРПОУ: 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA318999980313070106000003464.
У разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_1 в дохід держави подвійний размер штрафу, визначеного в постанові, тобто 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Строк пред`явлення постанови для виконання становить 3 (три) місяці згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська