Справа № 944/6850/24
Провадження №2/944/333/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - Швед Н.П.
з участю секретаря - Василиці Н.В.
розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, в місті Яворові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 16.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №916947817 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідач, за допомогою мережі інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV2V96T. Зокрема, 16.10.2021 13:59:52 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційнотелекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора - що є належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.
Кредитний договір є двостороннім, оскільки, породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним. 
16.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 12000грн. на банківську карту № НОМЕР_1 відповідача що, в свою чергу, свідчить, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 
Отже, первісний кредитор свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року.

28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали додаткову угоду №19, згідно якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020року.
31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 
31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 
31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року . При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 
31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 
Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення права вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. 
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. 
В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 45 241,96грн. 
07.11.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 0711/24/Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №0711/24/Е від 07.11.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 45 241,96 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №0711/24/Е від 07.11.2024.
В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №916947817 від 16.10.2021 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 45 241,96 грн. 
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. 
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №916947817 від 16.10.2021, становить 45 241,96грн., яка складається з наступного: 11 999,20грн. - заборгованість по кредиту; 33 242,76грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 
Відповідач не виконував умови Договору належним чином, не повністю сплачував платежі у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Оскільки відсотки за вказаним кредитним договором нараховувалися відповідно до його умов та закону, вони не підлягають зменшенню.
Просить суд позовні вимоги задовольнити. Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором № 916947817 від 16.10.2021 року у розмірі 45241грн. 96коп., 2 422 грн. 40 коп. судових витрат, пов`язаних з сплатою судового збору, 6 000грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
08.01.2025 представник відповідача ОСОБА_1 - Кірюшин А.А. скерував на адресу суду письмові пояснення, з яких слідує, що відповідач що позовні вимоги не визнає та вважає такі безпідставними, оскільки,докази (додатки до позову) були подані позивачем у електронних копіях відповідних письмових та електронних доказів. Жодним доказом, який надано позивачем разом із позовною заявою, не підтверджено: укладення кредитного договору від 16.10.2021 № 916947817 між відповідачем і ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога». Надання (перерахування) ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» відповідачу коштів у кредит за кредитним договором; відступлення права вимоги до відповідача на користь позивача за договорами відступлення прав вимоги; наявність будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем. 
Усі твердження позивача є надуманими, бездоказовими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, суб`єктивних міркуваннях позивача, та не доведені документально. 
Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України: «Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу , суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.» 
Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення між відповідачем та позивачем кредитного договору та виникнення між ними будь-яких правовідносин. 
Кредитний договір може вважатись укладеним за доведеності обставини, саме передання грошових коштів згідно його положень. 
За твердженням позивача таку пропозицію зробив відповідач шляхом заповнення та подання заявки на отримання грошових коштів в кредит від 16.10.2021. Однак, вказаний доказ не містить ознак його підписання відповідачем, в тому числі в електронній формі, що не може свідчити про його належність. 
Теж саме можна сказати і про довідку щодо дій позичальника в Інформаційно телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Слід зазначити, що дана довідка створена зацікавленою у справі особою, а саме первісним кредитодавцем. 
У позові позивач не вказує, яким чином відповідачу була надана (надіслана) така пропозиція (оферта), і які істотні умови вона містила. При цьому, відповідач категорично заперечує, що він: зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавця); створив в такій системі особистий кабінет; отримав пропозицію (оферту) та ознайомився із нею; отримав електронне повідомлення від кредитодавця із одноразовим ідентифікатором; ввів одноразовий ідентифікатор в інформаційно-телекомунікаційній системі (сайті) кредитодавця; використав одноразовий ідентифікатор для підписання (укладення) кредитного договору. 
Матеріалам справи не підтверджено укладення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем кредитного договору, погодження ними умов кредитування та надання відповідачу кредиту.
Звертаємо увагу суду, що за твердженням позивача, кредитний правочин кредитний договір - є електронним договором, що був укладений (підписаний) відповідно до вимог статей 10-12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Отже, оригінал вказаного правочину є електронним документом (доказом). При цьому, слід звернути увагу суду на те, що кредитний договір, електронна копія якого міститься у матеріалах справи не містить жодних відміток про його підписання з боку кредитодавця. 
Факт підписання даної угоди самим кредитодавцем не є доведеним позивачем. Надані позивачем із позовом електронні копії електронних та паперових доказів не можуть бути достовірними доказами укладення кредитного договору. 
В наданій позивачем копії кредитного договору відсутнє посилання на номер банківського рахунку або номер картки, на яку необхідно кредитодавцю перерахувати кредит. Зокрема, такий реквізит не вказано в п.5 «Реквізити сторін» цього правочину. 
Єдиними письмовими доказами, що можуть доводити отримання грошових коштів та наявність заборгованості, є оригінали первинних фінансово-господарських документів. 
Окрім цього, не можна вважати належним та допустимим доказом надання грошових коштів від кредитодавця відповідачу копію листа АТ КБ «Приватбанк», оскільки копія вказаного листа також не містить повних номерів платіжних карток, відомостей про призначення платежів. 
Відповідно до виписки по банківській картці № НОМЕР_7, тобто картці номер якої вказано у платіжному дорученні, на останню грошові кошти в сумі 12000 грн. від ТОВ «Манівео» у період часу з 16 по 18 жовтня 2021 року не надходили. 
Позивачем не доведено надання коштів в кредит за кредитним договором. Відсутність належного розрахунку заборгованості за кредитним правочином позивачем надано розрахунки заборгованості (електронні копії письмових доказів). Проте, вказані розрахунки не можна вважати належними, достовірними та достатніми. 
Зокрема, неможливо встановити, які документи первинного фінансово бухгалтерського обліку є підставою такого розрахунку. Адже, відомості про такі документи відсутні. 
Таким чином, даний доказ є неналежним та таким, що викликає сумнів щодо його достовірності.
Крім цього, позивачем не надано суду достовірних доказів відступлення права вимоги до відповідача та дійсності такої вимоги.
Таким чином, відповідач вважає, що позивач не надав належних доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №916947817, оскільки кредитний договір був укладений 16.10.2021, а договір факторингу, за умовами якого одному з попередніх факторів - ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018 року, тобто задовго до укладення самого кредитного договору. 
Крім того, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу. Враховуючи наведене вище, можна зробити висновок про те, що ТОВ «ФК «Ейс» не набуло прав первісного кредитора, а отже, не має права пред`являти свої вимоги за Кредитним договором. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити за його недоведеністю. 
04.03.2025 представник позивача - Тараненко А.І. скерував на адресу суду письмові пояснення, з яких слідує що відповідно до п.4.1 кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www.moneyveo.ua. 
Правила є у відкритому доступі на Сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісного кредитора) за посиланням: https://moneyveo.ua/ru/confidentiality/creditrules/, а відповідач мав змогу самостійно ознайомитися зі змістом правил на сайті. Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідач погодився, що ознайомився, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил. 
Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем не був би укладений.
Позивач надав беззаперечні докази того, що саме відповідач уклав договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а кошти відповідачу в розмірі 12 000грн. було перераховано на картковий рахунок.
До позовної заяви долучено платіжне доручення №83a16108-8235-48b8-828d 3a9cb73e0154 від 25.05.2021 та підтвердження від банку - довідку №06_2/2024 видану АТ КБ «ПРИВАБАНК», в якій вказано, що 16.10.2021 перераховано 12 000 гривень на картку № НОМЕР_1, що відповідає номеру особистого платіжного засобу, вказаному позичальником у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 16.10.2021. 
Даний доказ є справедливим, неупередженим та не суперечить вимогам законодавства, отже є обґрунтованим, належним доказом виконання зобов`язань ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за кредитним договором №916947817 від 16.10.2021. 
Виходячи з вищевикладеного, факт отримання кредитних коштів відповідачем є підтвердженням дійсності укладеного кредитного договору між сторонами. 
Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунки заборгованості створені та підписані електронними підписами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». 
Розрахунки створені первинним кредитором, а саме ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», які ґрунтуються на первинних документах, які фіксують факт виконання госпоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах. Розрахунок заборгованості складений на підставі первинних документів бухгалтерського обліку є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості.
На підтвердження переходу права вимоги позивачем надано довідку, видану ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якої товариство підтверджує, що 18.01.2022 здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № 916947817 від 16.10.2021, укладеного з відповідачем, товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» згідно укладеного договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. 
Таким чином, договір №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. 
Вважає що відповідач зробив помилковий висновок щодо предмету договору факторингу, що відступлення права вимоги не могло стосуватись конкретного кредитного договору №916947817 від 16.10.2021, який, на його думку, на момент укладення договору факторингу не існував. 
Варто зазначити, що сутність договору факторингу №28/1118-01 полягає не у відступленні права вимоги за конкретним кредитним договором, а у відступленні права вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. 
У цьому контексті, важливим є те, що реєстр прав вимоги, до якого був включений кредитний договір №916947817 від 16.10.2021, укладений 18.01.2022, тобто через три місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Таким чином, при розгляді справи сторони судового процесу про компенсацію понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.
Суд повинен дослідити та оцінити додані відповідачем до матеріалів справи документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Розподіляючи витрати, які ОСОБА_1 поніс на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Позивач звертає увагу суду на те, що ціни за надані адвокатом Кірюшин А.А. послуги встановлені довільно, без урахування об`єктивних факторів, що впливають на їх вартість.
Визначення гонорару адвоката відбувається на розсуд клієнта, який уклав з ним договір про надання правничої допомоги. Проте розмір винагороди який може бути стягнений в судовому порядку має бути обґрунтованим з огляду на складність справи. 
Встановлення завищеного гонорару не може вважатися виправданим лише на тій підставі, що на це погодився клієнт. Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. 
За умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Просить суд врахувати дані пояснення при ухваленні рішення.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 27.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15.10.2025 клопотання представника позивача задоволено в прорядку ст.84 ЦПК України витребувано докази. 
Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 2 ст. 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Судом встановлено, що відповідач подав Товариству з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» заявку на отримання грошових коштів в кредит від 16.10.2021 року, в якій зазначив свої персональні дані, адресу проживання, суму кредиту, строк кредиту, а також платіжну картку НОМЕР_8 для перерахування кредитних коштів. 
16.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №916947817 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогоюодноразового ідентифікатора MNV2V96Т.
Для укладення якого ОСОБА_1 добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua та обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування. Після чого заповнив заявку на кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та пропонує заявнику, на власний розсуд, вказати логін і пароль (унікальний алфавітно-числовий набір символів) для входу в Особистий Кабінет
Пунктом 1.1 договору кредитної лінії №916947817 від 16.10.2021 передбачено, що за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 12000грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п. 1.2. договору кредитної лінії №916947817 від 16.10.2021 року сума кредитного ліміту, вказана в пункті 1.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути в розпорядженні позичальника.
Згідно з п. 1.3. договору кредитної лінії №916947817 від 16.10.2021 кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 12000 грн одразу після укладення договору, орієнтована дата повернення якого 13.12.2021року.
Позичальник в будь-який час протягом дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту (п. 1.4 договору кредитної лінії№916947817 від 16.10.2021).
Пунктом 1.7. договору кредитної лінії №916947817 від 16.10.2021 передбачено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме від до 22 лютого 2022 року.
В пункті 1.8. договору кредитної лінії №916947817 від 16.10.2021 сторони погодили, що встановлений у п. 1.7 договору строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
Відповідно до п. 1.9. договору кредитної лінії№916947817 від 16.10.2021 року за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
1.9.1 виключно за період строку, визначеного в п. 1.7. договору, нарахування процентів за користування здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98 % від суми кредиту за кожен день користування ним;
1.9.2. за умови продовження строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.8 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7 договору строк, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 1,91% від суми кредиту за кожен день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті;
1.9.3. якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовується правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766.50 % річних, що становить 2.10 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду.
Згідно з п. 1.11 договору кредитної лінії № 346429348 від 01 лютого 2022 року основна сума кредиту має бути повернута не пізніше закінчення дисконтного періоду, а у разі, якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах п. 1.12 договору, основна сума кредиту має бути повернута не пізніше дати, визначеної за правилами п. 1.12.1 договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору.
Пунктом 1.12 договору кредитної лінії №916947817 від 16.10.2021 сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах:
1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається на кожен один календарний день, але не більше ніж на 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду;
1.12.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087.70 % річних, що становить 2.98 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним.
Відповідно до п. 4.2. договору кредитної лінії№916947817 від 16.10.2021 року строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.7. договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.8. та п. 1.12. цього договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору , діють до їх повного виконання.
Платіжним дорученням від16.10.2021 року на суму 12000грн підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу ОСОБА_1 12000грн на банківську карту НОМЕР_8 на виконання умов договору№916947817 від 16.10.2021.
28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.
Пунктом 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги.
Згідно п. 8.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками.
Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року).
У пункті 8.6 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено, що додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.
28 листопад 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2020 року, а всі інші умови договору залишено без змін.
31 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою викладено текст договору в новій редакції.
Зокрема, в пункті 4.1. нової редакції договору передбачено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
Додатковою угодою № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» 31 грудня 2021 року, продовжено строк дії договору до 31 грудня 2022 року.
В подальшому додатковою угодою № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» 31 грудня 2022 року, строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року.
Додатковою угодою № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» 31 грудня 2023 року, продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
Предметом відступлення договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги, що є невід`ємною частиною договору.
У постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17 зазначено, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Натомість, до дійсних належать такі права вимоги, які юридично існують, виникнуть в майбутньому, або права по зобов`язаннях, за якими не настав строк виконання. Причому поняття дійсних вимог є ширшим, ніж наявних або існуючих, оскільки дійсними можуть бути не тільки зобов`язальні вимоги, що існують у даний час, а й ті, що виникнуть у майбутньому.
Водночас, наявна вимога це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, або право грошової вимоги, можливість здійснення якої залежить від настання певної умови чи спливу строку платежу (так звана недозріла вимога).
Майбутня вимога це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому, тобто яка з`явиться з тих чи інших договорів, що будуть укладені між клієнтом і боржником після договору факторингу.
Предметом відступлення договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги, що є невід`ємною частиною договору.
В договорі факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, клієнт зобов`язувався передати фактору всі права вимоги, які зазначені в реєстрах прав вимоги.
Відтак, фактичне відступлення прав вимоги не прив`язується виключно до моменту укладення договору, а відбувається на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу.
Згідно з реєстром прав вимоги № 169 від 18.01.2022 року на умовах договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача за договором №916947817 від 16.10.2021 на загальну суму 32369,08грн.
Правомірність переходу від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» на підставі факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року права вимоги за кредитними договорами, укладеними після підписання цього договору факторингу, за умови включення такої вимоги в реєстр прав вимоги, встановлена постановою Верховного Суду від 07 січня 2026 року у справі № 727/2790/25.
Отже, з моменту підписання реєстру права вимоги № 169 від 18.01.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло право вимоги за договором №916947817 від 16.10.2021 а також можливість розпоряджатися цим правом, в тому числі і відступати його на підставі договору факторингу.
05.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» зобов`язується відступити за плату та на умовах, визначених договором, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, який було продовжено до 31.12.2022.
31.12.2022між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №2 та №3 до договору факторингу № 05/0820-01, відповідно до п.1 сторони домовилися продовжити строк дії договору до 30.12.2024.
Пунктом 4.1. договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку.
Згідно п. 8.1. договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками.
Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 30 грудня 2024 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2 договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 ).
Згідно з реєстром права вимоги № 9 від 30.05.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за договором № 05/0820-01 від 05.08.2020 на суму 45241грн.
07.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 0711/24/Е, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» права вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне у майбутньому, до третіх осіб боржників, перелік яких зазначено в реєстрі боржників, що формується згідно з додатком № 1 до договору та є невід`ємною частиною договору.
В пункті 1.2 договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11. 2024 року передбачено, що перехід прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2.
Згідно п. 9.2. договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11 2024 року договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами.
Відповідно до п. 9.3 договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11 2024 року строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.2 цього договору та закінчується 31 грудня 2026 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 0711/24/Е від 07.11 2024 2024 року, що є додатком № 2 до договору факторингу №№ 0711/24/Е від 07.11 2024 року, підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» прийняло реєстр боржників.
Згідно з реєстром боржників, підписаним 07.11. 2024 року, що є додатком № 1 до договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11 2024 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача за договором №916947817 від 16.10.2021.
Зміст вищезазначених договорів факторингу свідчить про те, що сторони погодили в них момент переходу права вимоги підписанням відповідних реєстрів прав вимоги та реєстрів боржників.
На момент підписання цих реєстрів, що є додатками до договорів факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», та договору укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», право вимоги до відповідача за договором №916947817 від 16.10.2021 року було дійсним, а відтак могло бути передано.
При цьому, умови договорів факторингу, передбачають, що право вимоги за договором переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог у формі, встановленій у відповідному додатку до договору або підписання акту прийому-передачі реєстру боржників.
Тобто, право вимоги фактор набуває не з моменту оплати фактором коштів клієнту, а в день підписання сторонами реєстру прав вимог чи підписання акту прийому-передачі реєстру боржників, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо ненадання доказів набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» права вимоги до відповідача.
Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» набуло право вимоги довідповідача за договором №916947817 від 16.10.2021.
Позиція ВС/КЦС у справі № 278/2177/15-ц від 17 грудня 2021 року викладена таким чином: «Заборгованість за кредитом та її розмір має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором».
В даній справі на виконання вимог ухвали суду від 15.10.2025року КБ «ПриватБанк» надав суду інформацію відносно рахунків ОСОБА_1 . З даної інформації слідує, що на ім`я  ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_4 (ІВАN НОМЕР_5 ) .
Також суду надана виписка по рахунку № НОМЕР_4 за період 16-10-2021 - 19-10-2021 - рр., яка містить зарахування на суму 12000 грн. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період 16-10-2021 - 19-10-2021 - рр.: фінансовий номер телефону: НОМЕР_6 , номер телефону який знаходиться в анкетних даних  ОСОБА_1  НОМЕР_6 .
Разом з цим, позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором №916947817 від 16.10.2021, станом на 18.01.2022року становить 45 241,96грн., яка складається з наступного: 11 999,20грн. - заборгованість по кредиту; 33 242,76грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, який не спростований відповідачем.
Проценти за користування кредитними коштами за договором кредитної лінії №916947817 від 16.10.2021, було нараховано в межах строку дії кредитного договору з врахуванням пролонгації та за процентною ставкою, передбаченою умовами цього договору.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», не здійснювались нарахування за кредитним договором.
Крім цього, слід зазначити, що відповідач частково здійснював платежі, тим самим визнаючи умови договору.
Згідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до умов договору відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує належним чином.
Відповідачем, наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не спростований, вище наведене підтверджує що дійсно між позивачем та відповідачем був укладенений кредитний договір, через невиконання якого у відповідача утворилася заборгованість, що підтверджуєжться належними та допустимими доказами та спростовує викладене у відзиві поданому представником відповідача. 
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, доводи позову не спростовані та не надано суду доказів належного виконання кредитних зобов`язань, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором №916947817 від 16.10.2021 року у розмірі 45241 (сорок п`ять тисяч двісті сорок одну)грн. 96коп.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1 - 3 статті 134 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з вимогами ст.137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, відповідно до ч.6 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 915/1654/19.
Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000грн.
На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання правничої допомоги №08/11/24-01 від 08 листопада 2024року, додаткова Угода №1 до Договору про надання правничої допомоги №08/11/24-01 від 08 листопада 2024року, акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого адвокатом надані наступні послуги: складання позовної заяви (витрачено 2 години) - 5 000грн., вивчення матеріалів справи (витрачено 2 години) - 1 000грн.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, тому суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за кредитним договором № 916947817 від 16.10.2021 року у розмірі 45241 (сорок п`ять тисяч двісті сорок одну)грн. 96коп.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судових витрат, пов`язаних з сплатою судового збору.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956) 6 000 (шість тисяч)грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https:/tk.lv.соurt.gоv.ua/.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙС» 
юридична адреса: 02090, м.Київ, Харківське шосе, 19 офіс 2005. 
Відповідач:  ОСОБА_1 
проживає за адресою: 
АДРЕСА_1 .
СУДДЯ: Швед Н.П.