Єдиний унікальний номер №943/2216/25 
Провадження №3/943/42/2026 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Буськ
Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судових засідань Дутки С.І., за участю захисника Желізка В.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 КУпАП, - 
в с т а н о в и в :
19.11.2025 року від заступника начальника ВП №2 №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області до Буського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Постановою суду від 23 січня 2026 року задоволено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи та призначено у справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського НДІ СЕ та направлено матеріали вказаної справи в розпорядження експертів.
03 серпня 2026 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повернулися до суду після проведеної експертизи разом із висновком експерта №428-Е від 29.07.2026 року.
Постановою суду від 18 серпня 2026 року відновлено провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначено розгляд справи на 01.09.2026 року, яке за клопотанням захисника ОСОБА_1 – адвоката Желізка В.Р. було відкладено на 08.09.2026 року.
Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №512443 від 14.11.2025, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що 13 листопада 2025 року о 22 год. 10 хв. на автодорозі 0140701 між населеними пунктами с-ще Красне та с. Петричі Золочівського району Львівської області він керував транспортним засобом – мопедом марки «Renault T480», реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом марки «Schmitz Cargobull», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «John Deere 4940», із реєстраційним номером НОМЕР_3 , який стояв припаркований попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 «б», п. 13.1 ПДР України. 
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про дату, час і місце розгляду справи. Його захисник - адвокат Желізко В.Р. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП через відсутність у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, яке зводиться до того, що ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування, діючи згідно п. 12.3 ПДР, а діяння ОСОБА_1 не перебувають у причинному зв`язку із фактом ДТП, що підтверджується висновком судового експерта Львівського НДІ СЕ за №428-Е від 29.07.2026 року, а тому просив провадження у справі за статтею 124 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП. Крім того, захисник просив направити до відділення поліції копії постанови для вирішення питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо винної особи.
Заслухавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Згідно ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Згідно п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Крім того, п. 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у діянні ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина спростовується висновком судового експерта Львівського НДІ СЕ за №428-Е від 29.07.2026 року.
Так, за результатами проведення судової автотехнічної експертизи сформульовано такі висновки: у заданій дорожній ситуації, при якій для водія автомобіля «Renault Т480» об?єктивна можливість виявити у смузі свого руху оприскувач самохідний «John Deere 4940» настає на віддалі 40 метрів, водій автомобіля «Renault Т480», рухаючись зі швидкістю 60...70 км/год, не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування, діючи відповідно до вимог п. 12.3 ПДР. У заданій дорожній ситуації дії водія ОСОБА_1 , який вів автомобіль «Renault T480» зі швидкістю 60...70 км/год при видимості в напрямку руху 50 м., не відповідали вимогам п. 12.2 ПДР, однак дана невідповідність не перебуває в причинному зв?язку із фактом ДТП, оскільки і при умові руху з максимально допустимою згідно вимог п. 12.2 ПДР швидкістю 59 км/год він не мав би технічної можливості уникнути зіткнення. Встановити відповідність дій водія оприскувача самохідного «John Deere 4940» ОСОБА_3 вимогам п. 19.4 ПДР та їх причинний зв?язок із фактом ДТП не надається можливим, оскільки інформація про те, чи були увімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі оприскувача самохідного «John Deere 4940», в наданих на дослідження матеріалах відображена неоднозначно.
Відтак, у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , які би підтверджували наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Натомість його вина повністю спростовується вищевказаним висновком судового експерта Львівського НДІ СЕ за №428-Е від 29.07.2026 року.
У рішенні ЄСПЛ «Матанович проти Хорватії» зазначено, що буде порушенням Конвенції використання одних доказів з ігноруванням інших.
Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Крім того, у рішенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, ЄСПЛ вказав, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно вишукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Окрім того, у рішенні ЄСПЛ в справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Натомість, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №512443 від 14.11.2025, не знайшли свого належного підтвердження. Суд самостійно збирати докази не має права, оскільки обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, суд вважає, що залишився недоведеним факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 із порушенням правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №512443 від 14.11.2025, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів, які би підтверджували вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина спростована вищевказаним висновком судового експерта Львівського НДІ СЕ за №428-Е від 29.07.2026 року.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а згідно правової позиції у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Крім того, на підставі статті 282 КУпАП, суд вважає доцільним направити копію постанови до ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, працівниками якого складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №512443 від 14.11.2025, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли вчиненню даного адміністративного правопорушення.
Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 33, 34, 35, 38, 40-1, 124, 247, 276-280, 282, 283-284 КУпАП, суддя, - 
п о с т а н о в и в :
провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
Копію постанови направити начальнику ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, - для вжиття заходів, передбачених ст. 282 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос