ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 344/6913/26 пров. № А/857/39741/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Затолочного В.С.,
суддів: Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,
з участю секретаря судового засідання Загреви М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2026 року у справі № 344/6913/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Кіндратишин Л.Р. в м. Івано-Франківську о 09:45 год. 18.12.2025), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, МТЦК), в якому просить скасувати постанову № 1183 від 30.06.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2026 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався без нього, постанову йому не вручено. Про таку стало відомо 02.04.2026 із застосунку «Дія», коли надійшло повідомлення про арешт коштів, де додавалась постанова про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту. До цього ніде не відображалось, що на нього накладено штраф. В нього наявний лише протокол МТЦК № 1183 від 20.06.2025 про адміністративне правопорушення, в якому повідомлялось, що розгляд справи відбудеться 30.06.2026. Однак, зважаючи, що він захворів, 26.06.2026 ним скеровано відповідачу прохання перенести розгляд у зв`язку з хворобою. Крім цього, він вказував про намір скористатись послугами адвоката.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Учасники справи, які були належним чином, згідно положень частин першої та другої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні не скористалися.
За правилами частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відтак судове засідання проводилося за відсутності представників позивача та відповідача.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 20.06.2026 стрільцем 1 відділення охорони взводу охорони ОСОБА_2 складено Протокол МТЦК № 1183 про адміністративне правопорушення, за змістом якого громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , місце роботи і посада: Музична школа (Заствна), вчитель, який є військовозобов`язаним та перебуває на обліку МТЦК, притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що не з`явився для уточнення своїх персональних даних до ТЦК за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг, або шляхом уточнення даних через додаток «Резерв+» у встановлений законодавством термін з 18.05.2024 по 16.07.2024, не виконав вимогу передбачену пунктом 1 частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11.04.2024, яка передбачає, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Тобто ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі – КУпАП). У протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 30.06.2025 о 10 год. 00 хв.
Також, у такому протоколу мітиться підпис ОСОБА_1 та пояснення про те, що з протоколом не згідний.
Постановою МТЦК № 1183 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 24.02.2025, що винесена начальником МТЦК підполковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 17 000 грн. В обґрунтування такої постанови зазначені, обставини, що також були встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення.
За даними застосунку «Резерв+» щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 06.06.2026, категорія обліку – військовозобов`язаний, дійсний до 06.06.2026, адреса проживання: АДРЕСА_1 , дата ВЛК 16.02.2023. Дата уточнення даних 06.06.2025, номер телефону зазначено.
30.06.2025 за вх. № 422 МТЦК отримано від ОСОБА_1 заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою та бажанням скористатись послугами адвоката. Додаток – документ про огляд сімейного лікаря від 26.06.2025 - 1 листок. Разом з тим, на такій заяві наявна віза ПНзПР « розглядати без його присутності».
Згідно із документом про огляд сімейного лікаря ОСОБА_4 від 26.06.2025, ОСОБА_1 встановлено діагноз – гострий тонзиліт.
Відповідно до довідки № 676 від 01.07.2025 сімейного лікаря ОСОБА_4 КНП «ВЦПМСД», ОСОБА_1 звільнений від занять, відвідування дошкільного навчального закладу з 26.06.2025 по 01.07.2025.
Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції покликається на те, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним і протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції Закону України від 11 квітня 2024 року (яка набрала чинності 18.05.2024) до 16.07.2024 зобов`язаний був оновити свої персональні дані у встановленому порядку, однак, всупереч закону цього не зробив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 9 КУпАП визначено, що правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Як зазначалося вище, постановою МТЦК № 1183 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 24.02.2025, що винесена начальником МТЦК підполковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 17 000 грн.
Приписами статті 246 КУпАП встановлено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Згідно приписів статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою. яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки. відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).
Уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення викладають аргументи щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме у цьому протоколі, який суд має оцінити у сукупності з іншими доказами у справі.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Статтею 22 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі – Закон № 3543-ХІІ) визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з абзацом шостим частини третьої статті 22 Закону № 3543-ХІІ інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
За приписами абзацу третього підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
18.05.2024 року набрав чинності Закон України від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі – Закон № 3633-ІХ).
Цим Законом положення частини десятої статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Абзацом четвертим підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3633-ІХ встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Отже, зазначені норми законодавства передбачають три способи реалізації громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно), а саме:
шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;
шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;
через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Разом із тим, з матеріалів справи встановлено, що у встановлені законом строки та способи свої військо-облікові дані не уточнив й, відповідно, доказів на спростування вказаного у оскарженої ним постанові про адміністративне правопорушення, суду не надав.
Таким чином під час розгляду справи встановлено, що позивач вимоги наведеного закону не виконав.
Так, відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що за даними застосунку «Резерв+» щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 , що сформовано 06.06.2026, дата уточнення даних 06.06.2025.
Отже, такий обов`язок позивачем виконано лише 06.06.2025.
Крім того, суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги покликання позивача відносно того, що він відвідував неодноразово ТЦК, де оновлювався свої дані, оскільки такі жодним чином не підтвердженні.
При цьому, позивачем не надано доказів виконання ним встановленого обов`язку щодо уточнення персональних даних у визначений законом строк.
За таких обставин апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.
Щодо доводів апелянта про відкладення розгляду справи по адміністративне правопорушення від 26.06.2025, у зв`язку з хворобою та можливістю скористатись послугами адвоката, а відповідачем прийнято рішення про розгляд справи у його відсутності, суд першої інстанції вірно зазначив, що з 20.06.2025 по 30.06.2025, ОСОБА_1 мав можливість скористатись послугами адвоката, доказів що він вчиняв дії на його пошук, чи укладених договорів не надано. Щодо свого незадовільного стану здоров`я за довідкою про огляд лікаря від 26.06.2026, яку направлено до МТЦК, такий не повідомив приблизний час перебування на лікуванні з огляду на встановлений діагноз, що б зумовлювали неможливість явки саме на 30.06.2026. Оскільки сам огляд лікаря не свідчить про безпосереднє перебування на листку непрацездатності. Також позивачем не надано жодних доказів, які він мав намір подати на розгляд справи про адміністративне правопорушення та які б могли вплинути на прийняте відповідачем рішення. Клопотання про відкладення розгляду справи заздалегідь належно повідомленої особи, не є безумовною причиною для такого відкладення, рішення приймається суб`єктом з урахуванням всіх обставин справи та належних доказів, які свідчать про поважність причин, які повинні бути підкріплені достатніми доказами.
Як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.
Інших доводів на підтвердження правомірності своїх дій відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 229, 241, 242, 268, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2026 року у справі № 344/6913/26 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя | | В. С. Затолочний
судді | | Н. М. Судова-Хомюк
| | Т. І. Шинкар