ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/8478/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Мачульського В.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) в якому заявлені наступні вимоги:
1) Визнання протиправною бездіяльність щодо необ`єктивного, невчасного розгляду заяв-запитів від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26, як особи з інвалідністю внаслідок війни, не проведення перевірок по викладених в них фактах та не прийняття рішень відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР та Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI, несвоєчасне надання відповіді та інформації за підписом керівника у встановлені строки, не надання достовірної, точної, повної інформації та копій запитуваних документів, що зберігаються в пенсійній справі №0303003242-МВС, та щодо надання недостовірної, неточної та неповної інформації.
2) Зобов`язання розглянути заяви-запити від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26, як особи з інвалідністю внаслідок війни, та відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР та Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI та надати за підписом керівника відповіді у встановлені строки з достовірною, точною та повною інформацією та запитувані копії документів, що зберігаються в пенсійній справі №0303003242-МВС, а саме:
- Перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, що був здійснений після 15.08.2018, а саме в серпні або вересні 2018 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 січня 2016 року згідно рішення суду від 03.04.2018 по справі № 803/18/18;
- Перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року у розмірі 77%, що був здійснений після 12.02,2019, а саме в лютому або березні 2019 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 січня 2016 року у розмірі 77% згідно рішення суду від 11.01.2019 по справі № 140/2631/18:
- Перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року, що був здійснений після 02.12.2021, а саме в грудні 2021 року або в січні 2022 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 грудня 2019 року згідно рішення суду від 01.11.2021 по справі № 140/10432/21;
- Перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року в розмірі 77%, що був здійснений після 02.09.2022, а саме в вересні або жовтні 2022 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті 01 грудня 2019 року у розмірі 77% без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність згідно рішення суду від 26.04.2022 по справі № 140/647/22;
- Перерахунок пенсії з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром, що був здійснений після 04.05.2023, а саме в травні або червні 2023 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром згідно рішення суду від 19.01.2023 по справі № 140/7461/22;
- Перерахунок пенсії з 25 листопада 2022 року, що був здійснений після 12.09.2023, а саме в вересні або жовтні 2023 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 25 листопада 2022 року згідно рішення суду від 10.08.2023 по справі №140/11656/23;
- Перерахунки пенсії з 25.11.2022 та з 01.10.2023, що були здійснені після 20.03.2024, а саме в березні або квітні 2024 року та розрахунки сум, що підлягають виплаті з 25.11.2022 та з без обмежень десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність згідно рішення суду від 19.02.2024 по справі №140/36396/23 та перерахунки пенсії: з 01.03.2016; з 01.03.2017; з 01.03.2018; з 01.03.2019; з 01.03.2020; з 01.03.2021; з 01.03.2022; з 01.03.2023; з 01.03.2024; з 01.03.2025 та з 01.03.2026.
3) Визнання протиправною бездіяльність начальника ГУ ПФУ у Волинській області Неклеси Лесі Анатоліївни щодо необ`єктивного, невчасного розгляду заяв-запитів від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26, як особи з інвалідністю внаслідок війни, не проведення перевірок по викладених в них фактах та не прийняття рішень відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР та Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI, несвоєчасне надання відповіді та інформації за підписом керівника у встановлені строки, не надання достовірної, точної, повної інформації та колій запитуваних документів, що зберігаються в пенсійній справі №0303003242-МВС, та щодо надання недостовірної, неточної та неповної інформації.
4) Зобов`язання начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області Неклесу Лесю Анатоліївну розглянути заяви-запитів від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26, як особи з інвалідністю внаслідок війни, та відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР та Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI та надати за підписом керівника відповіді у встановлені строки з достовірною, точною та повною інформацією та запитувані копії документів, що зберігаються в пенсійній справі №0303003242-МВС, а саме:
- Перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, що був здійснений після 15.08.2018, а саме в серпні або вересні 2018 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 січня 2016 року згідно рішення суду від 03.04.2018 по справі № 803/18/18;
- Перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року у розмірі 77%, що був здійснений після 12.02,2019, а саме в лютому або березні 2019 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 січня 2016 року у розмірі 77% згідно рішення суду від 11.01.2019 по справі № 140/2631/18:
- Перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року, що був здійснений після 02.12.2021, а саме в грудні 2021 року або в січні 2022 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 грудня 2019 року згідно рішення суду від 01.11.2021 по справі № 140/10432/21;
- Перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року в розмірі 77%, що був здійснений після 02.09.2022, а саме в вересні або жовтні 2022 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті 01 грудня 2019 року у розмірі 77% без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність згідно рішення суду від 26.04.2022 по справі № 140/647/22;
- Перерахунок пенсії з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром, що був здійснений після 04.05.2023, а саме в травні або червні 2023 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром згідно рішення суду від 19.01.2023 по справі № 140/7461/22;
- Перерахунок пенсії з 25 листопада 2022 року, що був здійснений після 12.09.2023, а саме в вересні або жовтні 2023 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 25 листопада 2022 року згідно рішення суду від 10.08.2023 по справі N2 140/11656/23;
- Перерахунки пенсії з 25.11.2022 та з 01.10.2023, що були здійснені після 20.03.2024, а саме в березні або квітні 2024 року та розрахунки сум, що підлягають виплаті з 25.11.2022 та з без обмежень десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність згідно рішення суду від 19.02.2024 по справі № 140/36396/23 та перерахунки пенсії: з 01.03.2016; з 01.03.2017; з 01.03.2018; з 01.03.2019; з 01.03.2020; з 01.03.2021; з 01.03.2022; з 01.03.2023; з 01.03.2024; з 01.03.2025 та з 01.03.2026.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугою років, яка призначена відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. 02.06.2026 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» звернувся з заявою до ГУ ПФУ у Волинській області з проханням надати з матеріалів його пенсійної справи перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, що був здійснений після 15.08.2018, а саме в серпні або вересні 2018 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 січня 2016 року згідно рішення суду від 03.04.2018 по справі № 803/18/18; перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року у розмірі 77%, що був здійснений після 12.02,2019, а саме в лютому або березні 2019 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 січня 2016 року у розмірі 77% згідно рішення суду від 11.01.2019 по справі № 140/2631/18; перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року, що був здійснений після 02.12.2021, а саме в грудні 2021 року або в січні 2022 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 грудня 2019 року згідно рішення суду від 01.11.2021 по справі № 140/10432/21; перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року в розмірі 77%, що був здійснений після 02.09.2022, а саме в вересні або жовтні 2022 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті 01 грудня 2019 року у розмірі 77% без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність згідно рішення суду від 26.04.2022 по справі № 140/647/22; перерахунок пенсії з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром, що був здійснений після 04.05.2023, а саме в травні або червні 2023 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром згідно рішення суду від 19.01.2023 по справі № 140/7461/22; перерахунок пенсії з 25 листопада 2022 року, що був здійснений після 12.09.2023, а саме в вересні або жовтні 2023 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 25 листопада 2022 року згідно рішення суду від 10.08.2023 по справі №140/11656/23; перерахунки пенсії з 25.11.2022 та з 01.10.2023, що були здійснені після 20.03.2024, а саме в березні або квітні 2024 року та розрахунки сум, що підлягають виплаті з 25.11.2022 та з без обмежень десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність згідно рішення суду від 19.02.2024 по справі №140/36396/23 та перерахунки пенсії: з 01.03.2016; з 01.03.2017; з 01.03.2018; з 01.03.2019; з 01.03.2020; з 01.03.2021; з 01.03.2022; з 01.03.2023; з 01.03.2024; з 01.03.2025 та з 01.03.2026.
Однак в п`ятиденний термін відповідач відповіді не надав. 22.06.2026 отримав лист ГУ ПФУ у Волинській області від 19.06.2026, однак не отримав запитуваних проведених перерахунків пенсії. Вважає, що відповідач приховує від нього достовірну інформацію та перекручує встановленні факти надавши перерахунок пенсії з 01.04.2026. Позивач 19.06.2026 звернувся з заявою до начальника ГУ ПФУ у Волинській області Неклеси Л.А. в якій просив здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2026 відповідно до постанови КМУ №236, однак відповіді на своє звернення не отримував.
Позивач вважає, що у зв`язку з неналежним розглядом поданих ним заяв та ненадання запитуваних документів, відповідач допустив протиправну бездіяльність. 
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
21.07.2026 від позивача на адресу суду надійшла заява у якій уточнено позовні вимоги, а саме їх викладено в наступній редакції:
1) Визнати протиправною бездіяльність щодо не розгляду заяв-запитів від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26 не проведення перевірок по викладених в них фактах, не прийняття по них рішень та не надання мені відповідей відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР.
2) Зобов`язання об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути заяви-запити від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26 з проведенням перевірок по викладених в них фактах з прийняттям по них рішенням та з надання мені відповідей у строки відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР.
3) Визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду заяв-запитів від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26, не надання на них відповідей та запитуваних копій документів не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI.
4) Зобов`язання розглянути заяви-запити від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI та надати мені непізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту письмову відповідь з достовірною, точною та повною інформацією про виконання зазначених в запиті рішень Волинського окружного адміністративного суду та підпункту 1) пункту 2 постанови КМУ №236 від 25 лютого 2026 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» та надати запитувані засвідчені копії документів, що зберігаються в моїй пенсійній справі №0303003342-МВС, а саме:
- Перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, що був здійснений після 15.08.2018, а саме в серпні або вересні 2018 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 січня 2016 року згідно рішення суду від 03.04.2018 по справі №803/18/18;
- Перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року у розмірі 77%, що був здійснений після 12.02.2019, а саме в лютому або березні 2019 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 січня 2016 року у розмірі 77% згідно рішення суду від 11.01.2019 по справі №140/2631/18;
- Перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року, що був здійснений після 02.12.2021, а саме в грудні 2021 року або в січні 2022 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 грудня 2019 року згідно рішення суду від 01.11.2021 по справі №140/10432/21;
- Перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року в розмірі 77%, що був здійснений після 02.09.2022, а саме в вересні або жовтні 2022 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 грудня 2019 року у розмірі 77% без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність згідно рішення суду від 26.04.2022 по справі №140/647/22;
- Перерахунок пенсії з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром, що був здійснений після 04.05.2023, а саме в травні або червні 2023 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 01 березня 2022 року без обмеження максимальним розміром згідно рішення суду від 19.01.2023 по справі №140/7461/22;
- Перерахунок пенсії з 25 листопада 2022 року, що був здійснений після 12.09.2023, а саме в вересні або жовтні 2023 року та розрахунок суми, що підлягає виплаті з 25 листопада 2022 року згідно рішення суду від 10.08.2023 по справі № 140/11656/23;
- Перерахунки пенсії з 25.11.2022 та з 01.10.2023, що були здійснені після 20.03.2024, а саме в березні або квітні 2024 року та розрахунки сум, що підлягають виплаті з 25.11.2022 та з 01.10.2023 без обмежень десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність згідно рішення суду від 19.02.2024 по справі № 140/36396/23 та перерахунки пенсії: - з 01.03.2016; - з 01.03.2017; з 01.03.2018; - з 01.03.2019; - з 01.03.2020; з 01.03.2021; 01.03.2022; з 01.03.2023; - з 01.03.2024; з 01.03.2025 та з 01.03.2026.
Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області Неклесу Лесю Анатоліївну подати до суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21.07.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У відзиві на позовну заяву від 05.08.2026, відповідач позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що подані позивачем до Головного управління звернення були розглянуті ним згідно Закону №393/96-ВР, запитувана інформація щодо виконання рішень суду у вищевказаних справах не є публічною інформацією в розумінні Закону №2939-VI. Звернення позивача були розглянуті та надано інформацію про перерахунки пенсії позивача на підставі рішень суддів. запитувана ним інформація вже надавалась листами від 08.01.2026, від 01.01.2026, від 30.12.2025, від 22.12.2025, від 18.01.2023, від 18.10.2023, від 19.10.2023, від 04.10.2022 року, від 30.12.2022. На звернення від 19.06.2026 листом від 29.06.2026 повідомлено позивача про перерахунок його пенсії на виконання названої постанови та те, що оскільки розмір його пенсії перевищує максимальний розмір, установлений статтею 7 Закону № 2262-ХІІ, розмір його пенсії до виплати після проведеного перерахунку не змінився. З огляду на викладене, відповідач у спірних правовідносинах, діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його дії не можна вважати протиправними. 
У відповіді на відзив від 10.08.2026 позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Зазначає, що відповідач у відзиві підтвердив, що на звернення позивача від 02.06.2026 не надав жодної запитуваної інформації, а на звернення від 19.06.2026 відповідач надав відповідь, яка отримана позивачем 21.07.2026, в якій зазначено про проведення перерахунку пенсії, однак не зазначено з якого числа проведено перерахунок пенсії та не надано самого перерахунку.
Інших заяв чи клопотань по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ), з 23.10.2012.
02.06.2026 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою в порядку Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі-Закон №393/96), у якій просив надати йому засвідченні у встановленому порядку перерахунки пенсії з розрахунком сум, на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду у справах №803/18/18, №140/2631/18, №140/10432/21, №140/647/22, №140/7461/22, №140/11656/23, №140/36396/23 за період з 01.03.2016 по 01.03.2026 включно.
Листом від 19.06.2026 ГУ ПФУ у Волинській області року №15538-14198/Г-02/8-0300/26 повідомило позивача, що запитувана ним інформація вже надавалась листами від 08.01.2026, від 01.01.2026, від 30.12.2025, від 22.12.2025, від 18.01.2023, від 18.10.2023, від 19.10.2023, від 04.10.2022, від 30.12.2022 та надано розрахунок сум, що підлягає виплаті згідно рішень суддів з грудня 2019 року по грудень 2021 року. 
19.06.2026 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою в порядку Закону №393/96 щодо проведення перерахунку пенсії з 01.03.2026 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 25.02.2026 №236 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» та надати йому відповідний перерахунок разом з відповіддю. 
Листом від 29.06.2026 №16297-15992/Г-02/8-0300/26 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що розмір його пенсії проіндексовано з 01.03.2026 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 25.02.2026 №236 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році». Однак, розмір пенсії залишився без змін оскільки перевищує максимальний розмір, визначений статтею 43 Закону №2262-ХІІ.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, щодо неналежного розгляду його звернень та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно із частинами 2, 6 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань.
Разом з тим, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року та пункт 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).
Так, у рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Відтак, системний аналіз статті 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що частина 2 цієї правової норми гарантує кожному захист своїх прав, які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Саме в такому значенні сформульовано частини 3, 5 та 6 статті 55 Конституції України.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити факт того, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.
При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
Так, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину щодо фактичного порушення суб`єктом владних повноважень відповідачем його прав, свобод чи інтересів має довести, саме, позивач належними і допустимими доказами.
Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд установлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем в момент здійснення ним оскаржуваних дій чи рішень.
При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Тобто, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.
Відповідно до висновку, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 800/301/16, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Аналогічний висновок сформовано у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у справі № П/800/526/17, від 19 квітня 2018 року у справі № П/800/570/17, від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2474/17-а та від 07 листопада 2019 року у справі №9901/227/19, у постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі №826/13229/16.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. 
Згідно із статтею 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.
Таким чином подані позивачем заяви від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26 підлягали розгляду відповідачем в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян» в термін визначений статтею 20 відповідного Закону.
З матеріалів справи вбачається, що подані позивачем до ГУ ПФУ у Волинській області звернення були розглянуті ним згідно Закону №393/96-ВР.
Суд погоджується, з доводами відповідача про те, що запитувана позивачем інформація щодо перерахунку пенсії на виконання рішень суду не є публічною інформацією в розумінні Закону №2939-VI. 
А отже посилання позивача на те, шо його звернення повинні бути розглянуті відповідно до Закону №2939-VI, у термін протягом п`яти днів, є помилковим.
Згідно із статтею 4 Закону №393/96-ВР до рішень, дій і бездіяльності, які можуть бути оскаржені на підставі цього Закону, належать такі рішення, дії і бездіяльність, які виникають у сфері управлінської діяльності, а згідно статей 1, 5, 7, 20 вищевказаного Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади та їх посадових осіб, відповідно до їх функціональних обов`язків із заявами щодо реалізації своїх соціально-економічних та особистих прав і законних інтересів. 
Так, відповідно до статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати звернення громадян, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Слід зазначити, що на органи державної влади покладено саме обов`язок в наданні такої відповіді. Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше 15-ти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін вирішення питань, порушених у зверненні, який не може перевищувати сорока п`яти днів (ст. 20 Закону №393/96-ВР).
Відповідно до вимог статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Згідно із статті 18 Закону №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Як вже зазначалось судом на звернення позивача від 02.06.2026 та 19.06.2026 ГУ ПФУ у Волинській області листами повідомило позивача, що запитувана ним інформація вже надавалась листами від 08.01.2026, від 01.01.2026, від 30.12.2025, від 22.12.2025, від 18.01.2023, від 18.10.2023, від 19.10.2023, від 04.10.2022, від 30.12.2022 та надано розрахунок сум, що підлягає виплаті згідно рішень суддів з грудня 2019 року по грудень 2021 року, та повідомило позивача, що розмір його пенсії проіндексовано з 01.03.2026.
Однак, відповідачем не надано позивачу всіх запитуваних ним перерахунків пенсії на виконання рішень вищевказаних суддів та перерахунки пенсії з розрахунками їх сум: з 01.03.2016, з 01.03.2017, з 01.03.2018, з 01.03.2019, з 01.03.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024, з 01.03.2025 та з 01.03.2026.
Отже, на думку суду, вказані листи ГУ ПФУ у Волинській області мають формальний характер і не ґрунтується на ретельному дослідженні обставин і питань, які порушив заявник у своїх зверненнях. 
Таким чином, відповідач не довів, що звернення позивача від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26 розглянуті ним належним чином з наданням всіх запитуваних позивачем документів.
З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невирішення по суті поставлених позивачем в зверненні від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26 питань та ненаданні перерахунків пенсії та розрахунків їх сум за період з 01.03.2016 по 01.03.2026 включно та зобов`язати відповідача належним чином розглянути звернення позивача від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26 в межах та в строки, визначені Законом України «Про звернення громадян» та надати перерахунки пенсії та розрахунки їх сум за період з 01.03.2016 по 01.03.2026 включно.
Щодо вимог позивача про встановлення контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
У відповідності до правової позиції викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України від 13.03.2017 року зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.
Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В зв`язку з звільненням позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про звернення громадян», суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинської області (43026, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок, 6, код ЄДРПОУ 13358826) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо невирішення по суті поставлених ОСОБА_1 в зверненні від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26 питань та ненаданні перерахунків пенсії та розрахунків їх сум за період з 01.03.2016 по 01.03.2026 включно.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області належним чином розглянути звернення ОСОБА_1 від 02.06.2026 за №14198/Г-0300-26 та від 19.06.2026 за №15992/Г-0300-26 в межах та в строки, визначені Законом України «Про звернення громадян» та надати перерахунки пенсії та розрахунки їх сум за період з 01.03.2016 по 01.03.2026 включно.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий
Суддя В.В. Мачульський