Єдиний унікальний № 946/6449/26 
Провадження № 3/946/1529/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

27 серпня 2026 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, відносно: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – 

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 744830 від 13.08.2026 року, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в якому зазначено, що 13.08.2026 року о 17 годині 17 хвилин, в м. Ізмаїл, вул. Володимира Сосюри, 15, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду № 946/2012/26 від 08.05.2026 року, вчинено повторно протягом року.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), згідно яких, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2026 року (справа № 946/2012/26) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Внаслідок чого, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено . Причини неявки не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не надав.
Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).
Суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .
Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.
Крім того, як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» Європейський суд дійшов висновку, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого часу, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.
Отже, ОСОБА_1  знав про складений відносно нього протокол та що протокол розглядається судом, і не вжив достатніх заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та без причин не з`явився в судове засідання.
Разом з тим, за час перебування справи в провадженні судді, ОСОБА_1  не був позбавлений можливості скористатися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, однак зазначеним правом не скористався, до суду пояснення та заперечення щодо правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1  відповідно до обставин, викладених у протоколі, не надходили.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, дослідивши відеозаписи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
В судовому засіданні встановлено, що 13.08.2026 року о 17 годині 17 хвилин, в м. Ізмаїл, вул. Володимира Сосюри, 15, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду № 946/2012/26 від 08.05.2026 року, вчинено повторно протягом року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2026 року (справа № 946/2012/26).
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП постановою серії ЕНА № 6864145 від 19.03.2026 року.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 744830 від 13.08.2026 року;
- рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2026 року (справа № 946/2012/26);
- постановою серії ЕНА № 6864145 від 19.03.2026 року;
- відеозаписами та іншими матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховуються обставини згідно ст. ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, з урахуванням чого застосовується адміністративне стягнення за санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Разом з тим, суддя також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф без конфіскацією транспортного засобу, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.
Підстави для застосування відносно ОСОБА_1 іншого стягнення, судом не встановлені.
Крім того, вважається за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами), а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 126, 251, 280, 283 КУпАП, – 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять років), без конфіскації транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення, або отримання.

Суддя О.О. Бурнусус