Справа № 132/1734/26
Провадження № 2/132/1308/26 
РІШЕННЯ 
Іменем України

"14" серпня 2026 р. м. Калинівка
Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді – Павленка І.В., при секретарі судового засідання – Янковської А.С., за участі: представника позивача та представника третьої особи – ОСОБА_1 , представника третьої особи – ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, цивільну справу №132/1734/26 за позовом Органу опіки і піклування Іванівської сільської ради, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Іванівської сільської ради, Центр надання соціальних послуг Іванівської сільської ради, про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:
25 травня 2026 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся представник Органу опіки і піклування Іванівської сільської ради Віра Баранська, яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із вказаним позовом, в якому просить відібрати малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_5 , без позбавлення батьківських прав, стягнути на користь особи (фізичної, юридичної), якій будуть передані діти, аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дані позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, чим створює ризик для їх життя, здоров`я та морального виховання, а тому наявні правові підстави для відібрання у неї дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2026, визначено склад суду з розгляду позовної заяви.
Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Павленка І.В. від 29.05.2026, відкрито провадження за позовом, визначено здійснити його розгляд за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 01.07.2026, закрите підготовче провадження у цивільній справи, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Представник Органу опіки і піклування Іванівської сільської ради та представник Служби у справах дітей Іванівської сільської ради – Кащук О.П., підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити їх. 
Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку.
Водночас, у судовому засіданні, яке було призначене 15.07.2026, ОСОБА_5 була присутня, проти задоволення позовних вимог заперечувала та зазначила, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дітей необхідними продуктами харчування та належними умовами проживання.
Третя особа – представник Центру надання соціальних послуг Іванівської сільської ради – Хмара В.В. підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити їх. 
Крім того, ОСОБА_1 заявила клопотання про виклик і допит свідків, яке підтримала ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що є сусідкою ОСОБА_5 та зазначила, що остання веде аморальний спосіб життя. Пояснила, що ОСОБА_5 проживає у будинку разом із дітьми та матір`ю, чоловіка не має. Зазначила, що мати ОСОБА_5 перенесла інсульт та має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим не має можливості належним чином здійснювати догляд за дітьми.
Також свідок зазначила, що ОСОБА_5 неодноразово надавали допомогу різні організації, небайдужі громадяни та представники церкви, однак, на її думку, остання не цінує наданої їй допомоги та не вживає належних заходів для зміни способу життя. ОСОБА_6 повідомила, що неодноразово заходила до будинку ОСОБА_5 та в черговий раз бачила її у стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що перед народженням другої дитини ОСОБА_5 працівники соціального захисту спільно з представниками сільської ради надавали їй допомогу, зокрема було проведено косметичний ремонт у будинку. Крім того, небайдужі громадяни допомагали родині речами.
Свідок також пояснив, що під час перебування ОСОБА_5 у пологовому будинку старший син спочатку не йшов на контакт із працівниками відповідних служб, які здійснювали за ним нагляд. У подальшому дитина почала йти на контакт із працівниками служб, відвідувала дитячий садок та гралася з іншими дітьми. Однак після повернення ОСОБА_5 з пологового будинку син знову перестав відвідувати дитячий садок.
Крім того, ОСОБА_7 зазначив, що, за його спостереженнями, не було тижня, протягом якого він не бачив ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння. На уточнююче запитання суду свідок пояснив, що про теперішні умови проживання ОСОБА_5 йому достовірно невідомо, однак він і надалі бачить її у стані алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні також досліджено цифровий носій інформації із фотознімками та відеозаписами, долучений до матеріалів справи представником позивача.
Зазначеними фотознімками та відеозаписами зафіксовано умови проживання ОСОБА_5 , зокрема безлад у житловому приміщенні, наявність зіпсованих продуктів харчування, а також перебування ОСОБА_5 у стані, який за зовнішніми ознаками може свідчити про алкогольне сп`яніння.
Крім того, на фотознімках зафіксовано результати косметичного ремонту, проведеного працівниками відповідних служб у будинку ОСОБА_5 , а також стан житлового приміщення через два дні після її повернення з пологового будинку.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб та свідків, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, прийшов до наступних висновків.
Встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_5 є матір`ю дітей –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 02 червня 2022 року Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 12 липня 2018 року Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
Батько малолітніх дітей записаний згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України номер витягу: № 00049843656 та № 00056183462.
Малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 14.01.2025) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (з 15.05.2026), взяті на облік Служби у справах дітей Іванівської сільської ради, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх обов`язків з виховання дітей.
Сім`я ОСОБА_5 з травня 2022 року знаходиться на обліку Центру надання соціальних послуг Іванівської сільської ради як така, що перебуває у складних життєвих обставинах та з серпня 2025 року взята під соціальний супровід для надання комплексної допомоги та контролю. Під час відвідувань сім`ї з матір`ю систематично проводяться профілактичні бесіди щодо створення належних житлово-побутових умов проживання, недопущення зловживання алкогольними напоями та належного виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей. 
Працівники Центру в робочі дні здійснювали регулярне екстрене реагування, проводили профілактичні бесіди та надавали консультації усім членам родини. Жодних висновків ОСОБА_5 не зробила, рекомендації повністю ігнорувала, її батьківський потенціал остаточно втрачено. Враховуючи, що перебування малолітніх дітей із матір`ю, яка щовечора та що вихідних перебуває у стані алкогольного сп`яніння, залишає малолітніх дітей на літню особу та не забезпечує безпечного догляду, несе пряму і невідворотну загрозу їхньому життю та здоров`ю. 
За безпосереднього в сприяння працівників сільської ради малолітнього ОСОБА_8 було влаштовано до закладу дошкільної освіти. Проте через безвідповідальність матері хлопчик відвідував садок нерегулярно, без поважних причин, що підтверджується інформацією ЗДО «Малятко» с. Іванів від 14.05.2026 р. № 01-28-30. У зв`язку з цим працівники відділу соціального захисту та Центру були змушені неодноразово самостійно супроводжувати та відвозити хлопчика до закладу. Такі дії вживалися для того, щоб забезпечити дитині доступ до здорового раціону харчування та надати йому можливість нормального розвитку й спілкування з однолітками, які він втрачає вдома. 
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 народила сина ОСОБА_9 . Через критичну антисанітарію в будинку, силами працівників сільської ради та Центру, а також за особисті кошти голови сільської ради, було проведено капітальний ремонт житла відремонтовано й полагоджено 2 несправні печі, здерто чорну сажу зі стін, здійснено побілку, фарбування, вимито меблі й підлогу). Працівники власноруч знайшли дитячі меблі, одяг та повністю облаштували побут для новонародженого й малолітнього сина, а також організували супровід матері з пологового будинку. Працівники відділу соціального захисту, ЦНАПу та Центру надання соціальних послуг надали повний організаційний та правовий супровід для належного оформлення та отримання ОСОБА_5 декретних виплат і державної допомоги при народженні дитини. Усі належні фінансові кошти матір отримала в повному обсязі. При цьому працівниками Центру від ОСОБА_5 було взято письмову заяву, згідно з якою вона зобов`язалася використовувати отримані кошти виключно на власні потреби та потреби дітей, зокрема на придбання засобів гігієни, медикаментів, одягу, інших необхідних для дітей речей, а також на купівлю дров для забезпечення належних побутових умов. 
З метою контролю за витратами та підтримки родини, фахівці Центру надали ОСОБА_5 канцелярію (зошит, ручку) та провели детальне консультування щодо ведення щоденника витрат. Матері було чітко роз`яснено першочерговий перелік необхідних дитячих товарів для немовляти (дитяча ванночка, засоби гігієни, підгузки, медикаменти тощо). ОСОБА_5 повністю проігнорувала інструкції фахівців та не придбала жодної речі для догляду, розвитку чи гігієни дітей. Отримані від держави «дитячі» кошти вона витратила на власні забаганки: придбала смартфон та дороговартісний одяг для себе. Для потреб будинку було куплено лише одну машину дров. Зазначені факти є беззаперечним доказом фінансової та моральної безвідповідальності ОСОБА_5 , яка використовує народження дітей як джерело особистого збагачення, залишаючи самих дітей на утриманні небайдужих односельчан та соціальних служб. 
ОСОБА_5 не прикладала жодних зусиль для самостійного придбання, приготування чи забезпечення дітей продуктами харчування. Вона повністю самоусунулася від обов`язку годувати дітей, витрачаючи наявні кошти не на потреби дітей. Забезпечення дітей їжею здійснювалося виключно за рахунок Центру, представників сільської ради та небайдужих односельчан. Вони регулярно купували та приносили в родину готові страви та продукти харчування за власні кошти, щоб врятувати дітей. 
Через хронічне зловживання матері алкоголем, її постійну відсутність та ігнорування потреб малолітніх дітей, допомога від громади не може повністю компенсувати належний щоденний догляд. Свідоме обмеження дітей у їжі з боку матері призвело до факту недоїдання дітей, що створює пряму і невідворотну загрозу їхньому фізичному розвитку, здоров`ю та життю. 
Малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 14.01.2025 року) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (з 15.05.2026 року) взяті на облік Служби у справах дітей Іванівської сільської ради, як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. 
Сім`я ОСОБА_5 знаходиться під постійним контролем у Службі у справах дітей Іванівської сільської ради: систематично здійснюється зв`язок з навчальним закладом та сімейним лікарем, у якого обслуговуються діти. До відвідання сім`ї з метою обстеження умов проживання дітей та стану їх здоров`я працівниками Служби залучаються представники ювенальної превенції, лікар, фахівці Центру надання соціальних послуг. 18 травня 2026 року працівникам Центру надання соціальних послуг Іванівської сільської ради (далі - Центр) отримані усні звернення громадян територіальної громади про перебування 17.05.2026 року ОСОБА_5 у громадських місцях у стані сильного алкогольного сп`яніння. 
Працівники Центру здійснили негайне відвідування сім`ї та виявили факт відсутності матері за місцем проживання, малолітні діти перебували вдома під наглядом бабусі, яка сама не здатна до самообслуговування, що підтверджується висновком ЛКК № 18 від 18 травня 2026 року. У будинку зафіксовано відсутність продуктів харчування, дитячих сумішей, засобів гігієни та безлад, що підтверджується листом від 18.05.2026 № 01-12/97 до Служби у справах дітей Іванівської сільської ради. 
Службою у справах дітей Іванівської сільської ради прийнято рішення про негайний комісійний виїзд в сім`ю у складі: працівників Служби у справах дітей, заступника сільського голови, інспектора ювенальної поліції, фахівців Центру надання соціальних послуг та сімейного лікаря для проведення оцінки рівня безпеки дітей, відповідно до Наказу Служби від 18.05.2026 р. № 49-О. 
За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини, складеного згідно додатку 10 до Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 року № 585, визначено рівень безпеки дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дуже небезпечним, який передбачає негайне відібрання дитини у батьків, інших представників, осіб, які фактично здійснюють догляд за дитиною. 
З метою захисту прав та інтересів дітей на засіданні виконавчого комітету Іванівської сільської ради прийнято рішення від 18.05.2026 № 66 «Про негайне відібрання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 », які проживають за адресою: АДРЕСА_1 від їх матері ОСОБА_5 , у зв`язку з загрозою життю і здоров`ю дітей. 
До органу опіки та піклування неодноразово надходили усні та письмові звернення від мешканців громади про вжиття заходів до ОСОБА_5 , так як вона знаходилась в громадських місцях у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчать заяви громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; свідчення сусідки ОСОБА_13 та продавців магазинів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . 
ОСОБА_5 18.05.2026 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей протягом року), 15.09.2025 за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), 02.04.2025 за ч. 2 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей протягом року) про, що свідчить інформація відділення поліції № 1 Хмільницького РВ ГУНП у Вінницької області від 22.05.2026 № 118858-2026. 
ОСОБА_5 характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, виявляє агресію, часто відсутня вдома, залишаючи дітей без нагляду. На контакт із соціальними працівниками йде неохоче або проявляє агресію, що підтверджується довідкою-характеристикою Іванівської сільської ради від 20.05.2026 № 328. 
Малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 були негайно відібрані та влаштовані в дитяче відділення Калинівської центральної районної лікарні. 
Відповідно статті 170 Сімейного кодексу У країни відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, відбувається у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а саме, якщо батьки зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною. Оскільки мати не займається розвитком дітей, дозволяє собі знаходитись біля дітей у стані, коли вона не може виконувати свої батьківські обов?язки та задовольняти будь-які життєво необхідні потреби малолітніх, то можна зробити висновок, що мати свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків. 
За результатами проведення оцінок рівня безпеки дітей, складених згідно додатку 10 до Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 № 585), визначено рівень безпеки дітей дуже небезпечним, який передбачає негайне відібрання дитини у батьків, інших законних представників, осіб, які фактично здійснюють догляд за дитиною. Зважаючи на всі вищевикладені факти, відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», пункту 2 статті 19, пункту 2 статті 170 Сімейного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 № 585 «Про забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», від 28.07.2021 № 775 «Про внесення змін до Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради від 18.05.2026 № 66 «Про негайне відібрання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 », які проживають за адресою: АДРЕСА_1 від їх матері ОСОБА_5 , у зв`язку з загрозою життю і здоров`ю дітей.
Крім того, за заявою представника позивача до матеріалів справи долучено диск із фото- та відеоматеріалами.
Під час дослідження зазначених матеріалів судом встановлено, що на них зафіксовано ОСОБА_5 у стані, що має ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема її пересування вулицями населеного пункту у нестійкому стані, із порушенням координації рухів. На одному з відеозаписів ОСОБА_5 перебуває у приміщенні будинку в лежачому положенні на підлозі, при цьому особа, яка здійснює відеозйомку, фіксує її стан.
Крім того, на фотоматеріалах зафіксовано неналежний санітарно-побутовий стан житлового будинку, в якому проживала ОСОБА_5 разом із дітьми, зокрема безлад у приміщеннях, розкидані речі, відсутність належних запасів продуктів харчування, а також продукти харчування, непридатні для споживання, з ознаками псування.
Разом із тим, на диску містяться фотоматеріали, на яких зафіксовано стан житлового будинку після проведення працівниками Іванівської сільської ради та Центру надання соціальних послуг Іванівської сільської ради прибирання та косметичного ремонту. Зокрема, на фотографіях від 10 лютого 2026 року зафіксовано приведене до належного санітарно-побутового стану житло після проведення відповідних робіт.
Водночас із фотоматеріалів, зроблених під час подальшого обстеження житлового приміщення 12 лютого 2026 року, вбачається, що в будинку знову наявний значний безлад, зокрема розкиданий одяг та інші речі, що свідчить про неналежне підтримання матір`ю належного санітарно-побутового стану житла навіть після проведення відповідних робіт та надання їй допомоги працівниками органу місцевого самоврядування і соціальних служб.
Зазначені фото- та відеоматеріали суд оцінює у сукупності з іншими доказами у справі, зокрема документами органів опіки та піклування, матеріалами соціального супроводу сім`ї, характеристиками, актами обстеження умов проживання та іншими доказами, і вважає, що вони підтверджують обставини неналежного виконання ОСОБА_5 батьківських обов`язків, зокрема систематичного зловживання алкогольними напоями та незабезпечення належних санітарно-побутових умов проживання дітей.
Отже, суд, оцінюючи доводи сторін, досліджені матеріали справи, а також долучені до матеріалів справи фото- та відеоматеріали в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на такі підстави.
У статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
У частинах першій, другій та четвертій статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор (частина друга статті 170 СК України).
Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).
Розпорядження про встановлення опіки слід розглядати як тимчасовий захід, який підлягає припиненню, щойно це дозволятимуть обставини. Будь-які заходи щодо тимчасового влаштування дитини повинні узгоджуватися з кінцевою метою - возз`єднання дитини з батьками, якщо це відповідає її найкращим інтересам. Позитивний обов`язок держави щодо сприяння возз`єднанню сім`ї з плином часу посилюється та має реалізовуватися з урахуванням принципу забезпечення найкращих інтересів дитини (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 24 січня 2018 року у справі «Achim v. Romania» («Ахім проти Румунії»), заява № 45959/11, § 113).
У зазначеній справі ЄСПЛ встановив, що перед передачею дітей під опіку соціальні служби здійснювали спостереження за сім`єю, надавали батькам рекомендації щодо покращення умов проживання та виховання дітей, вживали заходів для підтримання контактів і сприяли покращенню матеріального становища та батьківських навичок заявників. Суд дійшов висновку, що тимчасове влаштування дітей ґрунтувалося на доречних і достатніх підставах, переслідувало легітимну мету захисту прав і інтересів дітей та не порушувало статтю 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом, який за своєю правовою природою відрізняється від позбавлення батьківських прав, що має безстроковий характер. У разі усунення причин, які перешкоджали належному виконанню батьківських обов`язків, суд за заявою батьків може ухвалити рішення про повернення дитини, керуючись її найкращими інтересами (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 308/12188/18).
Негайне відібрання дитини органом опіки та піклування застосовується як винятковий тимчасовий захід на час усунення причин, що створюють реальну та безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини. Обов`язок доведення наявності такої загрози покладається на орган опіки та піклування.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а також реальність загрози життю, здоров`ю та моральному вихованню дітей.
Дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, керуючись насамперед принципом забезпечення найкращих інтересів дітей, суд дійшов до висновку, що умови проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_16 , є небезпечними для їх життя та здоров`я. Суд встановив, що відповідач не здійснює належного догляду за дітьми та їх вихованням, у зв`язку з чим наявні правові підстави для відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав.
За таких обставин, позов в частині відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, підлягає до задоволення.
Згідно зі статтею 170 СК України у разі відібрання дитини вона передається другому з батьків, бабі, дідові або іншим родичам - за їх бажанням, а за відсутності такої можливості - органу опіки та піклування.
Відповідач, від якої відібрані діти, не втрачає щодо них прав та обов`язків, обумовлених походженням. Мати не позбавлена права звернутися до суду з вимогою про повернення дітей, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному їх вихованню.
До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020року у справі № 328/2433/18 (провадження № 61-16140св19) та від 25 березня 2020 року у справі № 158/962/19-ц (провадження № 61-20750св19).
Відповідно до частини четвертої статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини суд вирішує питання про стягнення аліментів.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 та частини другої статті 182 СК України аліменти можуть бути присуджені у частці від доходу платника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З огляду на встановлені обставини та потребу дітей у матеріальному забезпеченні, з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За приписами частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст.ст.223, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов Органу опіки і піклування Іванівської сільської ради, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Іванівської сільської ради, Центр надання соціальних послуг Іванівської сільської ради, про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів – задовольнити.
Відібрати малолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у матері ОСОБА_5 , без позбавлення її батьківських прав.
Малолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати органу опіки та піклування Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.
Стягнути із ОСОБА_5 аліменти на користь опікуна (піклувальника), під опікою (піклуванням) якого будуть перебувати малолітні діти – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного до віку, починаючи з 25 травня 2026 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відібрання у неї дітей без позбавлення батьківських прав не позбавляє її можливості змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутися до суду з позовом про повернення їй дітей у разі усунення обставин, які стали підставою для їх відібрання.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складено 19.08.2026.

СУДДЯ І.В. Павленко