Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 

Справа №377/435/26 
Провадження №2/377/456/26 

14 вересня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої – судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання – Приліпко К.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборонності за кредитним договором,- 

У С Т А Н О В И В:
До суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник – Сахарова Ольга Ігорівна, посилаючись на статті 512, 514, 525-526, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023 у розмірі 49392,23 гривень, а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 662,40 гривень і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень.
В обґрунтування позову позивач послався на те, що 26.07.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 557203496. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора VFRH-3249. Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 гривень, шляхом перерахування через банк-провайдер. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 12600 гривень. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання договору факторингу 28/1118-01 підписали Реєстр прав вимоги № 255 від 24.10.2023, за яким від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023 у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 10/1024-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання договору факторингу № 10/1024-01 підписали Реєстр прав вимоги № 2 від 10.10.2024, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023, у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 15.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023. Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 15.07.2025 за договором факторингу № 15/07/25-Е від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 49392,23 гривень. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Всупереч умовам договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла загальна заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 49392,23 гривень, яка складається з: 9730,62 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 39661,61 гривень - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України з відповідача на користь позивача (а. с. 3-10).
Ухвалою судді від 09 червня 2026 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче засідання на 12 серпня 2026 року. Вказаною ухвалою судді за клопотанням позивача витребувано докази із АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (а. с. 141-145).
Ухвалою суду від 12 серпня 2026 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 03 вересня 2026 року. Вказаною ухвалою суду приєднано до матеріалів справи: інформацію АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № 81-15-9/11546-БТ від 03.07.2026, виписку по картковому рахунку, який обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , за період з 26.07.2023 по 11.08.2023, які надійшли 09 липня 2026 року на виконання ухвали судді від 09 червня 2026 року(а. с. 162-163).
Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві позивач, від імені якого діє представник – Сахарова Ольга Ігорівна, просила розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. До суду 12.08.2026 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, в частині стягнення тіла кредиту.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір кредитної лінії № 557203496, паперова копія якого додана до позовної заяви, шляхом підписання сторонами електронними підписами одноразовим ідентифікатором, зокрема, відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором VFRH-3249(далі - договір № 557203496) (зв. ст. а. с. 16-25).
Відповідно до пункту 2.1. договору № 557203496 за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 12 600 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
За змістом пункту 2.2. договору № 557203496 сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.
Пунктом 2.3. договору № 557203496 визначено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 5000 гривень 26.07.2023.
Як вбачається з пунктів 2.4.-2.5. договору № 557203496, другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим договором. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору.
Згідно з пунктом 3.1. договору № 557203496 позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Як зазначено в пункті 3.2. договору № 557203496, сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду, може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та періоду пільгової реструктуризації оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х – Y), де: Z – кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х – поточна дата (день місяця) закінчення дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень дисконтного періоду; Y – дата ініціації (день місяця) продовження дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця). При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів.
Відповідно до пункту 3.3. договору № 557203496 для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 1095 гривень. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій, позичальник інформується через особистий кабінет.
Як вбачається з пункту 3.4. договору № 557203496, продовження строку дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов договору в бік погіршення для позичальника. Всі істотні умови, які застосовуються протягом всього строку дії цього договору, зазначені в цьому договорі в момент його укладення. Оскільки пролонгація не є зміною істотних умов договору, зокрема строку дії договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до договору, в тому числі пролонгація не потребує застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання позичальником пролонгації є конклюдентною дією, спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим договором умов користування кредитом без зміни строку дії договору.
Відповідно до пункту 5.1. договору № 557203496 кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом переказу грошових коштів, який завершується зарахуванням грошових коштів на поточний рахунок, для управління яким випущена платіжна картка 4149-50XX-XXXX-2742, що відбувається до 3 банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Згідно з пунктом 7.1. договору № 557203496, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування - 25.08.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Пунктом 7.3. вказаного договору передбачено кінцеву дату повернення (виплати) кредиту – 25.08.2028.
Як вбачається з пунктів 8.3.-8.4. договору № 557203496, протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом визначають наступним чином: за період від дати видачі кредиту до 25.08.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 266,45 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,73 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним; у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 25.08.2023 проценти нараховуються за ставкою 670,37 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,84 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Згідно з пунктом 12.4 договору № 557203496 сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання, позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.
До договору № 557203496 від 26.07.2023 додано паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 557203496 від 26.07.2023, в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти (а. с. 11-12).
Порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору, визначають Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а. с. 26-29).
Дії споживача ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зазначені в порядку дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору і отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «MONEYYEO», затвердженого наказом директора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» № 20_11/2021 (а. с. 31-37).
В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 26.07.2023 вказано номер карти для переказу грошових коштів відповідно до кредитного договору № 557203496 від 26.07.2023 – 4149 50ХХ ХХХХ 2742 (а. с. 30).
Як вбачається з довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», заявка на кредит подана позичальником ОСОБА_1 26.07.2023 о 11:22; договір відправлено позичальнику 26.07.2023; одноразовий ідентифікатор для акцепту оферти (підписання договору одноразовим ідентифікатором) було відправлено позичальнику ОСОБА_1 26.07.2023 о 11:24:07 на номер телефону НОМЕР_2 , ідентифікатор було введено позичальником/відправлено товариству 26.07.2023 о 11:24:19; перерахування грошових коштів було здійснено 26.07.2023 о 11:24:29. Додаткові угоди до договору: 31.07.2023 – збільшення суми кредиту на 1000 гривень; 02.08.2023 – збільшення суми кредиту на 1000 гривень; 03.08.2023 – збільшення суми кредиту на 500 гривень; 03.08.2023 – збільшення суми кредиту на 700 гривень; 03.08.2023 – збільшення суми кредиту на 700 гривень; 04.08.2023 – збільшення суми кредиту на 700 гривень; 04.08.2023 – збільшення суми кредиту на 500 гривень; 04.08.2023 – збільшення суми кредиту на 350 гривень; 04.08.2023 – збільшення суми кредиту на 350 гривень; 04.08.2023 – збільшення суми кредиту на 250 гривень; 04.08.2023 – збільшення суми кредиту на 800 гривень; 06.08.2023 – збільшення суми кредиту на 750 гривень( а.с. 38).
23.08.2023 відповідачем ОСОБА_1 були вчинені дії з метою продовження дисконтного періоду на 28 днів до 22.09.2023, шляхом сплати нарахованих процентів в сумі 5001 гривня (а. с. 38).
Відповідно до платіжних доручень № 208e407f-9c38-4833-9077-de2ec-5e65c від 26.07.2023 на суму 5000 гривень; № 09fbe27a-0c07-4991-9cf4-5c1e071aaee4 від 31.07.2023 на суму 1000 гривень; № dd855e01-294b-4fdf-b966-b597667f147 від 02.08.2023 на суму 1000 гривень; № 15510773-7759-48a2-92bc-b273e56ced72 від 03.08.2023 на суму 500 гривень; № 9cc700cf-d4bf-4bae-933e-4d0c80acea від 03.08.2023 на суму 700 гривень; № 70186244-f209-4c5f-be81-d03cf9051239 від 03.08.2023 на суму 700 гривень; № e4db3e14-615f-4b9a-acb9-5bb9e6117b8b від 04.08.2023 на суму 700 гривень; № cac565ad-36fa-497d-9339-a7bfa02d0402 від 04.08.2023 на суму 500 гривень; № b0ac5e07-dabf-465e-bbed-582b54153216 від 04.08.2023 на суму 350 гривень; № bce77230-db10-4b8f-862f-6e6d27b6ede8 від 04.08.2023 на суму 350 гривень; № 39a9e2b8-f788-4593-8ca7-a8926-dd8c1b від 04.08.2023 на суму 250 гривень; № 6f287007-269a-4e8d-a972-1f03d77e49b1 від 04.08.2023 на суму 800 гривень; № c0db7954-ddf1-43c3-9164-08c97db0600 від 06.08.2023 на суму 750 гривень, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було здійснено переказ грошових коштів на загальну суму 12600 гривень згідно договору № 557203496 від 26.07.2023 ОСОБА_1 шляхом зарахування на платіжну картку № 4149-50XX-XXXX-2742 (а. с. 48-54).
У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а. с. 66-69).
Відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди № 19 від 28.11.2019 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, Реєстру прав вимоги № 255 від 24.10.2023 до зазначеного договору факторингу, акту звірки взаємних розрахунків від 31.12.2023 станом на 31.12.2023 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 255 від 24.10.2023 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог від 24.10.2023 згідно Реєстру прав вимоги № 255 від 24.10.2023, вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023 в розмірі 24164,84 гривень, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (а. с. 66-81).
10 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 10/1024-01 (а. с. 82-85).
Відповідно до умов договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024, Реєстру прав вимоги № 2 від 10.10.2024 до зазначеного договору факторингу, платіжної інструкції № 7524 від 16.10.2024, вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023 в розмірі 49392,23 гривень, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (а. с. 82-89).
15 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 15/07/25-Е (а. с. 90-93).
Відповідно до умов договору факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025, Реєстру боржників до зазначеного договору факторингу, акту прийому-передачі Реєстру боржників від 15 липня 2025 року до вказаного договору факторингу, платіжних інструкцій № 361 від 24.09.2025, № 381 від 06.10.2025, № 383 від 07.10.2025, № 385 від 10.10.2025, № 396 від 23.10.2025, № 401 від 24.10.2025, № 404 від 30.10.2025, № 409 від 31.10.2025, № 411 від 03.11.2025, вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023 в розмірі 49392,23 гривень, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (а. с. 90-103).
Питання дійсності договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» і додаткових угод до нього, договору факторингу № 10/1024-01, укладеного 10 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», договору факторингу № 15/07/25-Е, укладеного 15.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткових угод до нього, договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024, договору факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025 недійсними, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цих договорів.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша цієї статті). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті).
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом частини першої статей 626, 628, статті 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір кредитної лінії № 557203496 від 26.07.2023 було укладено в електронній формі.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII).
Згідно із частиною першою статті 13 Закону № 675-VIII розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до Законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
Частиною другою вказаною статті передбачено, що способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.
Пунктом 159 розділу VIII «Загальні правила документообігу за операціями з використанням платіжних інструментів» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 за № 164, передбачено, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного договору кредитної лінії № 557203496 від 26.07.2023, який містить інформацію про його підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором VFRH-3249. Електронний договір містить особисті дані позичальника, реквізити паспорта, адресу місця реєстрації, РНОКПП. Доказів на спростування відповідності анкетних даних. ОСОБА_1 в зазначеному договорі матеріали справи не містять.
Отже, для підписання кредитного договору ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до вимог статей 11 і 12 Закону № 675-VIII.
Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.
Вказані обставини свідчать про належне укладення договору кредитної лінії № 557203496 від 26.07.2023, в тому числі погодження відповідача ОСОБА_1 з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З інформації АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № 81-15-9/11546-БТ від 03.07.2026, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 . Згідно виписки про рух коштів по картці № НОМЕР_1 за період з 26.07.2023 по 11.08.2023 наявні зарахування грошових коштів: 26.07.2023 в розмірі 5000 гривень; 31.07.2023 в розмірі 1000 гривень; 02.08.2023 в розмірі 1000 гривень; 03.08.2023 в розмірі 500 гривень; 03.08.2023 в розмірі 700 гривень; 03.08.2023 в розмірі 700 гривень; 04.08.2023 в розмірі 700 гривень; 04.08.2023 в розмірі 500 гривень, 04.08.2023 в розмірі 350 гривень, 04.08.2023 в розмірі 350 гривень, 04.08.2023 в розмірі 250 гривень, 04.08.2023 в розмірі 800 гривень, 06.08.2023 в розмірі 750 гривень, всього 12600 гривень (а. с. 156-158).
Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023, станом на 24.10.2023 становить 24164,84 гривень, та складається із: 9730,62 гривень – тіло кредиту; процентів, нарахованих за період з 26.07.2023 по 24.10.2023, в розмірі 14434,22 гривень. 26.07.2023 була здійснена видача кредиту в розмірі 5000 гривень, 31.07.2023 – 1000 гривень, 02.08.2023 – 1000 гривень, 03.08.2023 - 1900 гривень, 04.08.2023 – 2950 гривень, 06.08.2023 – 750 гривень, всього в розмірі 12600 гривень. Відповідачем ОСОБА_1 були здійснені наступні оплати за кредитним договором: 23.08.2023 – 5001,00 гривень, з них зараховано: на погашення тіла кредиту – 2869,38 гривень, на погашення процентів, нарахованих за період з 26.07.2023 по 23.08.2023 – 2131,62 гривень, у зв`язку з чим у відповідності до пунктів 3.2., 3.3 кредитного договору відбулося продовження дисконтного періоду до 24.10.2023 (а. с. 104-105).
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023, станом на 10.10.2024 становить 49392,23 гривень, та складається із: 9730,62 гривень – тіло кредиту; процентів, нарахованих за період з 25.10.2023 по 10.10.2024, в розмірі 39661,61 гривень. За вказаний період відповідачем не було здійснено платежів на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором (а. с. 106-107).
З розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЕЙС» загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023, станом на 26.12.2025 становить 49392,23 гривень, та складається із: 9730,62 гривень – тіло кредиту; процентів в розмірі 39661,61 гривень. За вказаний період відповідачем не було здійснено платежів на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором (а. с. 108).
Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з такого.
З розрахунків заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023, здійснених ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ФК «ЕЙС», вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором, достроково, оскільки строк вказаного кредитного договору закінчується 25 серпня 2028 року. 
Так, відповідно до пункту 7.1. договору № 557203496, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування - 25.08.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. 
Як зазначено у пункті 7.2 договору № 557203496, в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) днів після настання однієї з наступних обставин: 
-закінчення строку дії договору в порядку, передбаченого пунктом 11.1договору ( підпункт 7.2.1. договору № 557203496);
-дострокового припинення дії договору, в порядку, передбаченому підпунктами 9.1.1.2. або підпунктом 9.1.1.7. договору ( підпункт 7.2.2. договору № 557203496).
Пунктом 7.3. вказаного договору передбачено кінцеву дату повернення (виплати) кредиту – 25.08.2028. 
Пунктом 9.1.1.1. пункту 9.1.1. договору № 557203496 передбачено, що кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором. 
За змістом пункту 9.1.1.2. пункту 9.1.1.  договору № 557203496 кредитодавець має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, зокрема у разі прострочення сплати нарахованих процентів позичальником.
У підпункті 9.1.1.7. пункту 9.1.1. договору № 557203496 зазначено, що у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення договору . При цьому договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту позичальника. 
Згідно з пунктом 11.1. договору № 557203496 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом п`яти років або йог дострокового розірвання.
Як встановлено з розрахунків заборгованості,   долучених до матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_1 були здійснені наступні оплати за кредитним договором: 23.08.2023 – 5001,00 гривень, з них зараховано: на погашення тіла кредиту – 2869,38 гривень, на погашення процентів, нарахованих за період з 26.07.2023 по 23.08.2023 – 2131,62 гривень. Інших платежів відповідачем за вказаним договором № 557203496 здійснено не було.
За змістом частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з частиною четвертою статті 16 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Таким чином, частиною четвертою статті 16 Закону України «Про споживче кредитування»,  підпунктом 9.1.1.7 пункту 9.1.1. договору № 557203496 передбачено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 , шляхом направлення повідомлення про таку вимогу. 
Виходячи із розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, пунктів 9.1.1.2., 9.1.1.7 пункту 9.1.1. договору № 557203496 та наведених положень частини другої статті 1050 ЦК України, статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у кредитодавця виникло право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, оскільки ОСОБА_1 прострочила сплату нарахованих процентів більше ніж на один місяць, але у відповідача виникає обов`язок виконати вимогу про дострокове повернення кредиту, якщо таку вимогу вона отримала, в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її отримання.
Проте, позивач не надав суду доказів направлення відповідачу ОСОБА_1 дострокової вимоги про погашення заборгованості.
Враховуючи, що кредит надавався відповідачу на споживчі цілі, строк його повернення не настав на час звернення з позовом до суду (дата повернення кредиту – 25 серпня 2028 року), позивач не надав докази на підтвердження направлення та отримання позичальником досудової вимоги про дострокове повернення кредиту, тому у суду відсутні правові підстави для дострокового стягнення усієї суми кредиту з відповідача за договором № 557203496 від 26.07.2023.
З урахуванням наведеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором № 557203496 від 26.07.2023 в розмірі 39661,61 гривень, яка включає заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 26.07.2023 по 10.10.2024. 
В іншій частині позовні вимоги є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.
Доводи відповідача, наведені у поданій до суду заяві від 12.08.2026, про необхідність стягнення з неї лише заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9730,62 гривень до уваги судом не приймаються, оскільки не ґрунтуються на положеннях договору кредитної лінії № 557203496 від 26.07.2023, статей 1048-1050 Цивільного кодексу України, статті 16 Закону України «Про споживче кредитування». 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За правилом частини третьої вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як зазначено у пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», копію додаткової угоди № 25771054371 від 01.09.2025 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10, виданого 19.10.2018 Соломко Олексію Володимировичу, копію довіреності, виданої директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», копію Акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, підписаного 29 грудня 2025 року між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», згідно з яким сторони засвідчили, що виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023, кількість годин – 2, вартість послуги – 5000 гривень; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023, кількість годин – 2, вартість послуги – 1000 гривень; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023 на рахунок ОСОБА_1 , кількість годин – 1, вартість послуги – 500 гривень; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023 на рахунок ОСОБА_1 , кількість годин – 1, вартість послуги – 500 гривень, всього, без ПДВ – 7 000 гривень (а. с. 109-114).
Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Соломком О.В. правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» за договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01, укладеним 20 серпня 2025 року. 
Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України «Про лобіювання».
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01) , пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Враховуючи час, затрачений адвокатом Соломком О.В. на надання правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» та ОСОБА_1 , види виконаних робіт (наданих послуг), зазначених у Акті прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, підписаного 29 грудня 2025 року між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 7 000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду не надано.
За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, то виходячи з положень пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 39661,61 гривень х 100 %: 49392,23 гривень = 80,30 % (відсоток розміру задоволеного позову); 7000 гривень х 80,30 % (відсоток розміру задоволеного позову):100 %= 5621 гривня.
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжної інструкції № 47303 від 24.04.2026 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 662,40 гривень (а. с. 2). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 1).
Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 662,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 2 662,40 гривень х 80,30 %:100% = 2137,90 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). 
На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України, - 
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 557203496 від 26.07.2023 у розмірі 39661 гривня 61 копійка.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 137 гривень 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5621 гривня.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ: 42986956, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок № 6, кабінет 13.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 14 вересня 2026 року.
Суддя  Н. Ф. Теремецька