Справа № 953/4081/26
Провадження № 2/645/2939/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

22 липня 2026 року м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судових засідань – Пастушенко К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Маслак Наталія Володимирівна про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, 
в с т а н о в и в :
03 квітня 2026 р. ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Погорєлова І.С. звернувся до суду з позовом до територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Маслак Н.В. про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини у 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , рідна тітка ОСОБА_1 , після її смерті залишилася спадщина, яка складається з частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , також 2/8 частки цієї ж квартири, що на праві власності належали батькові спадкодавиці, раніше померлому ОСОБА_3 . Спадщину після батька ОСОБА_2 прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. В останні місяці життя позивач ОСОБА_1 здійснював догляд за ОСОБА_2 , забезпечував її лікування та після смерті організовував поховання, однак через тяжкий стан здоров`я ОСОБА_2 не повідомила позивача про наявність заповіту на його користь. На початку березня позивач, прибираючись у квартирі, випадково знайшов оригінал заповіту від 14.07.2015, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Комар О.Ю. за р.№1201 і дізнався про його наявність. Протягом шести місяців позивач, як племінник не подавав заяву про прийняття спадщини, тому що не знав про наявність заповіту. Про всі ці обставини позивачу стало відомо тільки у березні 2026 році, коли він дізнався про те, що тітка залишила йому заповіт, тобто поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України. Такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, а тому строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважної причини. 06.03.2026 року позивач звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Маслак Н.В. з метою оформлення спадкових прав, однак йому було відмовлено та роз`яснено, що строк подання заяви про прийняття спадщини сплив. Крім ОСОБА_1 з заявами про прийняття спадщини, відмову від спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини після померлої  ОСОБА_2  ніхто не звертався.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 05.05.2026 р. відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 25.05.2026 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 01.07.2026 р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.
Позивач  ОСОБА_1  та його представник – адвокат Погорєлов І.С. у судове засідання не з`явилися, представник позивача через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, вимоги позову просили задовольнити. 
Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, у межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 19.02.2024 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис №2264, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.02.2024.
Згідно заповіту від 14.07.2015, посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Комар О.Ю. за р.№1201, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: усе належне майно на день смерті заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Маслак Н.В. від 06.03.2026 вих. №19/02-14 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що заявником не подано документ, що підтверджує факт прийняття спадщини протягом 6 місяців з дати відкриття спадщини, при цьому вказаний строк закінчився 11.08.2024. 
Згідно інформаційної довідки з реєстру територіальної громади м.Харкова, станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 інших осіб, окрім ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 – не зареєстровано.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.04.1999 р № НОМЕР_2 , виданого Центром (відділом) приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , право власності зареєстровано в ХМБТІ 30.04.1999 запис у реєстровій книзі №П-8-20688. 
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Маслак Н.В. №1/2026, номер у спадковому реєстрі: 75314694, наданої на виконання ухвали суду, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інших осіб, які звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 – немає. На час смерті з іншими спадкоємцями не проживала, інших спадкоємців за законом (з обов`язковою часткою у спадщині) або заповітом не має, що перевірено та підтверджено витягами з реєстру актів цивільного стану, зробленими приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Маслак Н.В. 
Згідно паспортних даних позивача ОСОБА_1 , його зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_3 .
Таким чином, позивач ОСОБА_1 станом на дату відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою, інших доказів, які свідчать про фактичне прийняття спадщини (постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті) позивачем нотаріусу не надано. При цьому строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 сплив 11.08.2024. З цих причин постановою від 06.03.2026 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Маслак Н.В. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно після смерті ОСОБА_2 . 
Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). 
Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
У п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
ОСОБА_1 , звертаючись до суду із цим позовом зазначив, що про наявність заповіту ОСОБА_2 раніше 2026 року йому було невідомо, він дізнався про наявність заповіту, коли випадково його знайшов у документах померлої, при цьому позивач не знав про своє право на спадкування за заповітом. 
Загальновідомим є факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.
Отже, судом встановлено, що смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час дії воєнного стану. Позивач ОСОБА_1 був необізнаний про наявність заповіту ОСОБА_2 на його користь, а дізнався про наявність вказаного заповіту лише у березні 2026 року, коли його випадково знайшов, тобто після спливу 6 місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.
За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.
Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.
Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.
Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.
Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно.
Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах.
Вирішення питання щодо прийняття чи відмови у прийнятті спадщини, за загальним правилом, є безумовним правом спадкоємця, яке він реалізовує на власний розсуд.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) виснувала, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з його (спадкоємця) незнанням про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.
З огляду на викладене, об`єктивними обставинами поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини в даному випадку суд визнає те, що позивач ОСОБА_1 не знав про своє право на спадкування за заповітом, тому з незалежних від нього причин не вчиняв юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям ним певних прав, що випливають зі спадкування.
Вказані обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою пропуск строку для прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Суд враховує, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц.
Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач надав належні та допустимі докази поважності пропущеного строку для прийняття спадщини.
Доказів на спростування вказано стороною відповідача подано не було.
Суд роз`яснює позивачу, що на підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Маслак Наталія Володимирівна про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення, у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ;
відповідач – територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради, код ЄДРПОУ 04059243, місцезнаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції, 7;
третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Маслак Наталія Володимирівна, місцезнаходження: 61057, м. Харків, вул. Сумська, б. 6, к. 3.
Повний текст судового рішення виготовлений 23 липня 2026 р.

Суддя     Г. С. Шевченко