ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.07.2026 Справа № 914/1386/26 

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинських областях, м. Львів,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Скобіс», м. Київ,
про: стягнення 146 294,57 грн неустойки.
Суддя І. Б. КОЗАК
Без виклику сторін.
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинських областях до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скобіс» про стягнення 146 294,57 грн неустойки.
Ухвалою суду від 18.07.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Правова позиція позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок не своєчасного повернення нежитлового приміщення яке перебувало в користуванні відповідача за Договором оренди нерухомого державного майна №208 від 30.11.2016 позивачем на підставі 10.11 Договору нараховано неустойку в розмірі 146 294,57 грн яка відповідачем не сплачена. 
Попередній розрахунок судових витрат:
- 2662,4 грн - сума сплаченого судового збору.
Правова позиція відповідача.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав.
Обставини справи.
30.11.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, правонаступником якого є регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (Орендодавець) та Товариством з обмеженою діяльністю «Скобіс» (Орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна № 208.
Згідно п.1.1. Договору Орендодавець передає а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно – нежитлове вбудоване приміщення № 1, загальною площею 98,9 кв. м, яке розміщене на першому поверсі двоповерхової будівлі котельні за адресою: Львівська область, м. Добромиль, вул. Грушевського, 5Б, що перебуває на балансі Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство».
Згідно з п. 10.11. Договору, якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення Майна, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час користування Майном за час прострочення. 
Згідно акту прийому-передачі державного нерухомого майна від 30.11.2016 Орендодавець передав Орендарю вказане державне нерухоме майно.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.07.2023 у справі №914/1376/23 позовні вимоги Регіонального відділення задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скобіс» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 1590,33 грн заборгованості з орендної плати та 72190,96 грн неустойки та 5368,00 грн судового збору, ухвалено виселити ТОВ «Скобіс» з державного нерухомого майна - нежитлових вбудованих приміщень №1, загальною площею 98.9 кв.м, яке розміщене на першому поверсі двоповерхової будівлі котельні за адресою: Львівська область, м. Добромиль, вул. Грушевського, 5Б.
20.10.2023 Головним державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Звір Іриною Михайлівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду Львівської області у справі №914/1376/23 про виселення ТОВ «Скобіс» з державного нерухомого майна нежитлових вбудованих приміщень № 1, загальною площею 98,9 кв. м, яке розміщене на першому поверсі двоповерхової будівлі котельні за адресою: Львівська область, м. Добромиль, вул. Грушевського, 5б. 
Станом на даний час рішення суду не виконано, постанова про закінчення зазначеного виконавчого провадження у регіональному відділенні відсутня. 
У зв`язку з тим, що відповідач рішення суду від 10.07.2023 у справі №914/1376/23 не виконав, державне нерухоме приміщення не повернув, позивач на підставі п.10.11. Договору нарахував неустойку період з 01.03.2023 по 28.02.2026 в розмірі 146 294,57 грн.
Листом №946-11-1622 від 27.03.2026 позивач направив на поштову адресу відповідача претензію у якій вимагав протягом 20 днів сплатити неустойку період з 01.03.2023 по 28.02.2026 в розмірі 146 294,57 грн. Однак відповіді не отримав.
Станом на дату винесення рішення відповідачем не подано доказів оплати неустойки.
Оцінка суду.
Відповідно до частини першої статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Отже, договір найму (оренди) є підставою для виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору; а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.
Після спливу строку дії договору найму (оренди) невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.
Користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов, тобто є неправомірним користуванням майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 ЦК України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої статті 785 ЦК України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному - сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.
Неустойка, за частиною другою статті 785 ЦК України, має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.
Суд звертає увагу, що обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору (до спливу строку дії договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.
Неустойка стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним.
Судом встановлено, що на розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/1376/23 за позовом РФ ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до ТОВ «Скобіс» про стягнення 1 590,33 грн заборгованості з орендної плати, 72 190,96 грн неустойки та виселення з державного нерухомого майна – нежитлових приміщень. Підставами позову стало порушення ТОВ «Скобіс» умов договору оренди нерухомого державного майна № 208. 
Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням суду у справі №914/1376/23 від 10.07.2023 встановлено, що Договір оренди нерухомого державного майна № 208 є припиненим із 16.03.2021. 
Також, вказаним рішенням ухвалено виселити ТОВ «Скобіс» з державного нерухомого майна - нежитлових вбудованих приміщень №1, загальною площею 98.9 кв.м, яке розміщене на першому поверсі двоповерхової будівлі котельні за адресою: Львівська область, м. Добромиль, вул. Грушевського, 5Б.
Станом на даний час рішення суду у справі №914/1376/23 від 10.07.2023 відповідачем не виконано, нерухоме державне майно позивачу не повернуто. 
Таким чином відповідач свого обов`язку по своєчасному поверненню орендованого майна не виконав. 
Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.
Відповідно до зазначеної норми, однією із основних умов застосування положень ст. 785 Цивільного кодексу України як щодо зобов`язання повернути майно, так і щодо сплати неустойки є встановлення факту припинення дії договору та користування річчю поза межами дії договору без наявності на те правових підстав.
Перевіривши поданий розрахунок, підстави та правильність нарахування суми неустойки, судом встановлено, що вимога про стягнення з відповідача неустойки за період з 01.03.2023 по 28.02.2026 в розмірі 146 294,57 грн є правомірною та підлягає задоволенню.
Судові витрати.
Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача повністю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скобіс» (адреса: 01015, місто Київ, вулиця Старонаводницька, будинок 8Б літера А; ідентифікаційний код: 38812738) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (адреса: 79005, місто Львів, вулиця Коперника, будинок 4; ідентифікаційний код 42899921) 146 294,57 грн неустойки та 2662,4 грн судового збору.
3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Суддя Козак І.Б.