Справа № 204/3502/26
Провадження № 2/204/3185/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

22 липня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра, у складі: 
головуючого – судді Приваліхіної А.І., 
за участю секретаря судового засідання – Єрмак Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
У С Т А Н О В И В:
01 квітня 2026 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулося до суду із позовом до  ОСОБА_1 , в якій прохає стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 26202000527094 від 22 лютого 2022 року у сумі 34139 гривень 63 копійки (а. с. 1-6). 
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 22 лютого 2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 26202000527094 про встановлення кредитного ліміту, право вимоги за яким, на підставі договору факторингу від 28 травня 2025 року № 28/05/25/1, перейшло позивачу. 03 червня 2025 року АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» позичальнику, надіслав за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер НОМЕР_1 , зазначений позичальником у Кредитному договорі №26202000527094, повідомлення про відступлення права вимоги за договором новому кредитору. 04 червня 2025 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до відповідача засобами поштового зв`язку було направлено повідомлення про те, що право вимоги за Кредитним договором №26202000527094, відступлене ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». 18 серпня 2025 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до відповідача відправив Вимогу про необхідність сплати заборгованості по кредиту протягом 30 календарних днів. У зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 23 березня 2026 року у позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Договором №26202000527094 від 22 лютого 2022 року у розмірі 34139 гривень 63 копійки, яку позивач прохає стягнути з останнього разом із витратами на судовий збір у розмірі 2662 гривні 40 копійок.
Ухвалою суду від 17 квітня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а. с. 129), копія якої надіслана учасникам справи за супровідним листом від 17 квітня 2026 року (а. с. 130). 
25 травня 2026 року ухвалою суду було здійснено перехід із спрощеного позовного провадження без виклику сторін в спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 25 червня 2026 року (а. с. 136), копія якої надіслана учасникам справи за супровідним листом від 25 травня 2026 року (а. с. 137).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а. с. 152 та на звороті).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належними чином, причини неявки суду не відомі (а. с. 146).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами.
Судом встановлено, що між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем 22 лютого 2022 року укладено кредитний договір № 26202000527094, за умовами якого банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування, у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта № НОМЕР_2 , а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором (а. с. 23-24 та на звороті). 
Пунктами 1.2.1.-1.2.3, 1.2.8 вказаного договору, максимальний ліміт кредитної лінії на дату укладання цього договору становить – 1 000 000 гривень, строк кредитування - 12 місяців з дати встановлення першого доступного ліміту кредитної лінії, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом 48% річних та на прострочену заборгованість за кредитом 56.00% річних, орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 58,89%, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 1 480 428 гривень 89 копійок. 
Крім того, 22 лютого 2022 року відповідач власноручно підписав паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сторони узгодили основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтованої річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші додаткову інформацію.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту бажана сума отриманого кредиту становить 15900 гривень, строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією (а. с. 26 та на звороті). 
Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та надав відповідачу кредитні кошти, натомість відповідач зобов`язання належним чином за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка згідно з розрахунку заборгованості станом на 28 травня 2025 року (а. с. 21-22) становить 34139 гривень 63 копійки, яка складається із залишку простроченого кредиту – 14700 гривень 97 копійок, залишку прострочених відсотків – 19438 гривень 66 копійок.
Як убачається з виписки по особовому рахунку відповідача, останній користувався кредитними коштами та періодично здійснював часткові погашення за кредитним договором (а. с. 55-94). 
Також судом встановлено, що 28 травня 2025 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» було укладено договір факторингу № 28/05/25/1 (а. с. 13-20), відповідно до якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно з додатком № 1.
Відповідно до вимог п. 6.2.2 вказаного договору факторингу права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (додаток 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.
Такий акт (а. с. 110), а також Акт приймання-передачі реєстру боржників (а. с. 109) підписаний сторонами 28 травня 2025 року.
Таким чином, ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 26202000527094 від 22 лютого 2022 року, у сумі 34139 гривень 63 копійки, яка складається із заборгованості по тілу кредиту – 14700 гривень 97 копійок, заборгованості по відсоткам – 19438 гривень 66 копійок (а. с. 112-116).
На підставі вказаного договору ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» є кредитором за зобов`язаннями ОСОБА_1 .
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Приписами ч. 1 ст. 623 ЦК України визначено, що боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. 
Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
На підтвердження переходу права первісного кредитора за кредитним договором № 26202000527094 від 22 лютого 2022 року позивачем надано суду договір факторингу № 28/05/25/1 від 28 травня 2025 року (а. с. 13-20), що був укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», Акт приймання-передачі прав вимоги (а. с. 110), Акт приймання-передачі реєстру боржників (а. с. 109), реєстр боржників (а. с. 112-116).
Таким чином, позивач є новим кредитором відповідача за вищевказаним кредитним договором.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, право вимоги за якими перейшло позивачу. Позичальник умови договору належним чином не виконує, тому позивач має право вимагати стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , яке він реалізував, звернувшись до суду, натомість відповідач заявлені позивачем вимоги не спростував.
З огляду на викладене суд доходить висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 26202000527094 від 22 лютого 2022 року у сумі 34139 гривень 63 копійки.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим.
Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 279, 280, 288-289, 354-355 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (01135, м. Київ, вул. Казарменна, буд. 4Г; ЄДРПОУ 41904846) до  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованість за кредитним договором № 26202000527094 від 22 лютого 2022 року у сумі 34139 (тридцять чотири тисячі сто тридцять дев`ять) гривень 63 (шістдесят три) копійки. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» судовий збір у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії.
Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку.
Заочне рішення може бути переглянуте Чечелівським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідачки протягом двадцяти днів зо дня отримання нею копії рішення

Суддя          А.І. Приваліхіна