Справа № 375/1395/26
Провадження № 3/375/742/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 675683 від 26 травня 2026 року, що складений з посиланням на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. 
За змістом протоколу серії ЕПР 1 № 675683 від 26 травня 2026 року – 26 травня 2026 року близько 00 год 44 хв по провулку Береговому, 39 в с. Насташка Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – електроскутером «Spark» в стані алкогольного сп`яніння. Згідно зі складеним протоколом огляд на стан сп`яніння зі згоди останнього у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора ««ALCOTEST-Drager 6820», результат становив 1,68% проміле.
В якості доказу події та складу адміністративного правопорушення до протоколу приєднано:
- постанову серії ЕПР 1 № 675683 від 26 травня 2026 року; 
- довідку старшого інспектора відділення адміністративної практики батальйону № 2 полку патрульної поліції в міста Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції – Анни Садової від 26 травня 2026 року щодо наявності посвідчення водія у ОСОБА_1 ;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 26 травня 2026 року;
- роздруківка- чек «ALCOTEST-Drager 6820», відповідно до якого результат тесту 1,68% проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результат за висновком позитивний становить – 1,69% проміле;
-заява на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, яка підписана ОСОБА_1 26 травня 2026 року; 
- рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції – Зяхора І.В. від 26 травня 2026 року; 
- відеозаписи з нагрудних камер поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск) де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері.
У судові засідання, які відкладалися через неявку ОСОБА_1 , останній жодного разу не прибув, про причини своєї неявки суд не сповістив, хоча викликався до суду повісткою.
Виходячи з положень статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.
За наведених обставин та обґрунтувань розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.
Уважно дослідивши наявні докази, керуючись завданнями КУпАП за статтею 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за статтею 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за частиною 1 статті 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за статтею 247 цього Кодексу, суд (суддя) не вбачає складу адміністративного правопорушення за обставини, при яких відносно ОСОБА_1 було складено протоколи від 26 травня 2026 року, адже вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», виходячи з наступного.
У статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
За приписами пункту 1 частини 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) частина 1 статті 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до статті 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 251 КУпАП).
У пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа “Коробов проти України” № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування “поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип “in dubio pro reo”, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
У пункті 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 6 листопада 2015 року зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 розділу І Інструкції №1452/735).
Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за статті 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 працівник поліції має належним чином задокументувати та довести належними і допустимими доказами факт порушення водієм Правил дорожнього руху, яке пред`являлось водію перед прийняттям свого рішення.
У постанові Верховного Суду від 18 липня 2020 у справі № 216/5226/16-а зазначено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Суд (суддя) зазначає, що матеріали, які надійшли до суду, не містять належних і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом – електроскутером «Spark» і що його було саме зупинено під час керування. 
На переглянутих відеозаписах момент руху цього транспортного засобу відсутній.
Більше того, як слідує з переглянутих відеозаписів, ОСОБА_1 не заперечував того, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 категорично заперечував керування будь-яким транспортним засобом, про що останній неодноразово повідомляв працівникам патрульної поліції. 
При цьому суд (суддя) зважає на те, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах.
Докази, які дозволяють достовірно установити факт того, що ОСОБА_1 переміщався за кермом електроскутера «Spark» у стані алкогольного сп`яніння 26 травня 2026 року близько 00 год 44 хв по провулку Береговому, 39 в с. Насташка Білоцерківського району Київської області або ж поряд з місцем, де відбулося спілкування працівників патрульної поліції з ним, суду (судді) не представлені.
Крім того, суд (суддя) також вважає за необхідне зазначити, що з переглянутих відеозаписів також вбачається, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники патрульної поліції доставили ОСОБА_1 до найближчого медичного накладу, де ОСОБА_1 також проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого ОСОБА_1 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Поряд з викладеним, слід зауважити невідповідність дій працівників патрульної поліції щодо ОСОБА_1 . 
Так, відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.
Згідно з пунктом 1 розділу ХІІІ Інструкції № 1395 тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені частинами 1-4, 6 і 7 статті 121, частинами 3-5 статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статті 122-5, 124, 126, частинами 1-4 статті 130, статей 132-1, 206-1 КУпАП. За наявності правових підстав, передбачених абз. 1 пункту 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.
Суд (суддя) зазначає, що будь-яких документів, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом до матеріалів справи не приєднано.
В описаній обстановці бездіяльність поліцейських в частині невідсторонення водія від подальшого керування транспортним засобом цілковито не узгоджується з твердженням того, що особа керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
З огляду на описане вище, вимога про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, висловлена ОСОБА_1 патрульним поліцейським 26 травня 2026 року, проходження відповідного огляду, видається безпідставною, так само як і дії зі складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього через відсутність події та складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП
Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 9, 23, 130, 247, 280, 283-285, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП – закрити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Марина СМИК