Справа № 759/26294/25
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/11354/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Сенько М.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В., 
суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 квітня 2026 року, ухвалене у м. Києві, у складі судді Сенька М.Ф., повний текст якого складено 06 квітня 2026 року, у цивільній справі № 759/26294/25 за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ: 

У листопаді 2025 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначало, що з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року здійснювало надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є споживачами вказаних послуг за адресою:. Проте, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість. Крім того, відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, а також Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживачі послуг з ЦО/ЦПГВ зобов`язані сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг. На підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року, укладеного між КП «Київтеплоенерго» та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», КП «Київтеплоенерго» прийняло право вимоги заборгованості до відповідачів за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води. З урахуванням викладеного, КП «Київтеплоенерго» просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість в загальному розмірі 91 869,97 грн., з яких:
заборгованість з централізованого опалення з 01.05.2018 по 31.10.2021 в сумі 10 534,10 грн., інфляційні втрати в сумі 1 780,26 грн., три проценти річних в сумі 500,44 грн.;
заборгованість з централізованого постачання гарячої води з 01.05.2018 по 31.10.2021 в сумі 85,09 грн., інфляційні втрати в сумі 14,38 грн., три проценти річних в сумі 4,04 грн.;
заборгованість з постачання теплової енергії з 01.11.2021 в сумі 35 194,60 грн., інфляційні втрати в сумі 4 600,24 грн., три проценти річних в сумі 1 323,08 грн., пеня в розмірі 1 609,75 грн.;
заборгованість з постачання гарячої води з 01.11.2021 в сумі 28 290,37 грн., інфляційні втрати в сумі 3 321,16 грн., три проценти річних в сумі 950,54 грн., пеня в розмірі 1 156,49 грн.;
заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії в розмірі 1 557,02 грн.;
заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води в розмірі 831,05 грн.;
заборгованість з оплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення в розмірі 117,06 грн.;
заборгованість з оплати за обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води в розмірі 0,00 грн.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 квітня 2026 року позов КП «Київтеплоенерго» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» суму заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 10 534,10 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 1 780,26 грн., 3% річних у розмірі 500,44 грн.; сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 85,09 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 14,38 грн., 3% річних у розмірі 4,04 грн.; сума заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 35 194,60 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 4 600,24 грн., 3% річних у розмірі 1 323,08 грн., пеню у розмірі 1 609,75 грн.; заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 28 290,37 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 3 321,16 грн., 3% річних у розмірі 950,54 грн., пеню у розмірі 1 156,49 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 557,02 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 831,05 грн., заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 117,06 грн., що разом складає 91 869,67 грн.
Стягнуто ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» судовий збір по 1 514,00 грн. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду,ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким застосувати строки позовної давності та здійснити перерахунок боргу, виключивши нарахування за гарячу воду, розстрочити виконання рішення суду, встановивши графік погашення боргу посильними частинами.Посилалася на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що судом першої інстанції було розглянуто справу за її відсутності і відсутності відповідача ОСОБА_2 , та без їх належного повідомлення про розгляд справи. Звертає увагу на те, що вона і ОСОБА_2 з 24.02.2022 року постійно проживають у Республіці Польща, жодних судових повісток не отримували, про існування справи дізналися випадково, лише після ухвалення рішення, що позбавило їх права надати відзив та захистити свої інтереси в суді першої інстанції. Вказує, що позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» про стягнення заборгованості починаючи з травня 2018 року, заявлені із попуском позовної давності. Оскільки вона з ОСОБА_2 не були залучені до розгляду справи в суді першої інстанції з поважних причин, вважає за необхідне заявити про застосування позовної давності в суді апеляційної інстанції та обмежити стягнення боргу виключно межами останніх трьох років до моменту звернення до суду з позовом. Також зазначає, що нарахування оплати за гаряче водопостачання здійснювалося за алгоритмом КП «Київтеплоенерго», а не за показниками лічильників. У зв`язку з їхньою тривалою відсутністю в Україні, у квартирі ніхто не проживав, фактичне споживання гарячої води було відсутнє. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право не оплачувати послуги у разі їх невикористання за період тимчасової відсутності, а відтак, нарахування за послугу, яка фактично не надавалась, є безпідставним. Додатково інформує, що на їхньому забезпеченні знаходиться інвалід першої групи - мати ОСОБА_3 , яка має встановлену 1 ступінь інвалідності, з онкологічним захворюванням останньої стадії, що потребує постійного стороннього догляду та значних фінансових витрат. Це створює складне матеріальне становище, в зв`язку з чим, враховуючи суму заборгованості, просить суд розстрочити виконання остаточного рішення суду.
В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, проте після початку судового засідання було встановлено, що ОСОБА_2 не активний в мережі з невідомих для суду причин, а з ОСОБА_1 не вдалося встановити відео та аудіо зв`язок в режимі відеоконференції з незалежних від суду причин. При цьому судом було належним чином забезпечено технічну можливість проведення відеоконференції. За номером телефону, зазначеним в апеляційній скарзі як контактний засіб зв`язку, ОСОБА_1 не відповідала. Враховуючи викладене, а також положення ч. 5 ст. 212, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе слухати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є споживачами послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . 
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».
11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «Київтеплоенерго» укладений договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку № 2 до цього договору.
Відповідно до наданих КП «Київтеплоенерго» розрахунків відповідачі неналежним чином виконували свої зобов`язання, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість, а саме: заборгованість з централізованого опалення з 01.05.2018 по 31.10.2021 в сумі 10 534,10 грн., інфляційні втрати в сумі 1 780,26 грн., три проценти річних в сумі 500,44 грн.; заборгованість з централізованого постачання гарячої води з 01.05.2018 по 31.10.2021 в сумі 85,09 грн., інфляційні втрати в сумі 14,38 грн., три проценти річних в сумі 4,04 грн.; заборгованість з постачання теплової енергії з 01.11.2021 в сумі 35 194,60 грн., інфляційні втрати в сумі 4 600,24 грн., три проценти річних в сумі 1 323,08 грн., пеня в розмірі 1 609,75 грн.; заборгованість з постачання гарячої води з 01.11.2021 в сумі 28 290,37 грн., інфляційні втрати в сумі 3 321,16 грн., три проценти річних в сумі 950,54 грн., пеня в розмірі 1 156,49 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії в розмірі 1 557,02 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води в розмірі 831,05 грн.; заборгованість з оплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення в розмірі 117,06 грн.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог КП «Київтеплоенерго» та стягнув з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість в межах позовної давності в розмірі 91 869,67 грн. 
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції по суті вирішення позову. 
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).
Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як було встановлено, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1  є споживачами послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , надання яких з 01 травня 2018 року забезпечує КП «Київтеплоенерго». 
Суду не було надано належних і допустимих доказів на спростування наданого КП «Київтеплоенерго» розрахунку, а також на підтвердження виконання відповідачами своїх зобов`язань по оплаті послуг.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з центрального опалення та гарячої води.
Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 щодо необґрунтованості розрахунків КП «Київтеплоенерго» та неврахування останнім показів лічильника гарячої води, оскільки відповідачами не було надано доказів взяття його на облік позивачем та передання відповідних показань. При цьому відповідачами не надано доказів на підтвердження виконання ними зобов`язань по оплаті послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води в повному обсязі. 
Також колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на пропуск позивачем позовної давності.
Відповідно до положень ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.
30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. 
Законом № 2120-IX від 15.03.2022 року Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, яким було визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14 травня 2025 року.
Відтак, КП «Київтеплоенерго» в межах строку позовної давності мало право на стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка утворилася, починаючи з 02 квітня 2017 року. 
Відповідно до наданих КП «Київтеплоенерго» розрахунків воно просило стягнути заборгованість, нараховану за період з 01 травня 2018 року по 31 серпня 2025 року, тобто, в межах позовної давності.
Також, колегія суддів не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на те що її з відповідачем ОСОБА_2 майновий стан не дозволяє погасити заборгованість одним платежем. За наявності на те підстав, відповідачі можуть порушити питання про розстрочення виконання рішення суду у загальному порядку.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів не вбачає порушень судом норм матеріального чи процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 липня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді