ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ	№ 127/26430/25	

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 р.         м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання – Кравчук Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Зубаня Олександра Олександровича та заяву представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
в с т а н о в и в:
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Зубань О.О. та представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Чернілевська Р.В. звернулися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі.
В заявах зазначено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана вище справа.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2026 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. 
При цьому, вказаним рішеннями не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Зубань О.О. просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн.
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Чернілевська Р.В. просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000 грн.
Ухвлою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2026 справи за заявами про ухвалення додаткового рішення об`єднані в одне провадження.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Зубань О.О. в судове засідання не з`явився, проте в заяві про ухвалення додаткового рішення просив розглянути заяву за відсутності позивача.
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Чернілевська Р.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2026 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В порядку поділу майна подружжя: визнано за ОСОБА_1 право власності на земельної ділянки площею 0,0478 га, кадастровий номер 0510100000:01:29:0255, з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на земельної ділянки площею 0,0344 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0256, з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на земельної ділянки площею 0,0478 га, кадастровий номер 0510100000:01:29:0255, з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_2 право власності на земельної ділянки площею 0,0344 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0256, з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 9 084 грн. та витрати на проведення оцінки у сумі 3 000 грн. (а.с.195-198)
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Зубань О.О. та представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Чернілевська Р.В. в судових дебатах, які відбулися16.06.2026 заявили, що подадуть докази витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до ст.123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Таким чином, останнім днем для подання доказів витрат на професійну правничу допомогу є 01.07.2026.
Заяви про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесених витрат на професійну правничу допомогу подано учасниками справи 30.06.2026 та 01.07.2026, тобто в межах встановленого законом строку.
Частинами першою та другою статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру ; погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 .
На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 представником позивача надано наступні докази: копію договору про надання правничої допомоги від 14.08.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Зубанем О.О. (а.с.62); копію акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги по справі від 29.06.2026 (а.с.205 на звороті); копію квитанції до прибуткового касового ордеру №27/06/26 від 27.06.2026.(а.с.205)
В п.3.1 договору ОСОБА_1 та адвокат Зубань О.О. погодили, що вартість правничої допомоги, наданої адвокатом, встановлюється в сумі 20 000 грн.
Факт сплати вказаної суми Бадюком Р.В. підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №27/06/26 від 27.06.2026.
На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу Бадюк М.М. представником відповідача надано наступні докази: копію договору про надання правничої допомоги від 14.10.2025, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Чернілевською Р.В. (а.с.210); копію акту виконаних робіт від 29.06.2026 до договору про надання правової допомоги по справі від 14.10.2025 (а.с.211); копію квитанції до прибуткового касового ордеру №02-06/26 від 29.06.2026.(а.с.211 на звороті)
В п.4.1 договору ОСОБА_2 та адвокат Чернілевська Р.В. погодили, що за надання послуги з правової допомоги клієнт сплачує адвокату плату у формі гонорару, розмір якого становить 15 000 грн. за складання процесуальних документів та представництва інтересів клієнта у суді у справі №127/26430/25.
Факт сплати вказаної суми ОСОБА_2 підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №02-06/26 від 29.06.2026.
Таким чином, судом встановлено, що позивач та відповідач погодили зі своїми представниками встановлення гонорарів адвокатам у фіксованому розмірі, а також повністю сплатили обумовлені в договорах суми.
Заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу та клопотань про їх зменшення сторонами у справі не заявлялося.
Водночас, суд звертає увагу на наступне.
Верховний Суд у постанові від 17 серпня 2022 року у справі № 580/3324/19 дійшов висновку, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Також, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи не тільки те, чи були вони фактично понесені, але і оцінювати їх необхідність та неминучість.
Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2023 року у справі № 140/5295/21.
Крім цього, відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі №127/9918/14-ц).
Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи, її складністю та важливістю для сторін, обсягом виконаної адвокатами роботи, наявність сталої судової практики в даній категорії справ, а також того, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 10 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, а з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 7 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяви про ухвалення додаткового рішення підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. 12, 15, 134, 137, 141, 247, 260, 270 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Заяви представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Зубаня Олександра Олександровича та заяву представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя