Справа № 199/12695/25
провадження № 2/632/471/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

"24" серпня 2026 р.         м. Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Кузьменко С.Л., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін по справі цивільну справу за позовною заявою представника ТОВ «Діджи Фінанс» Романенка Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» засобами Електронного суду, через свого представника Романенка Михайла Едуардовича звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з позовною заявою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яка утворилася через невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 103840966 від 16.06.2021, укладеного відповідачем з ТОВ «МІЛОАН». Право вимоги позивача до відповідача перейшло на підставі договору факторингу № 09Т від 30.09.2021. До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання не виконав, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 69900,00 грн, судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.
Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача просить суд провести розгляд справи без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Оприлюднити в елекронній формі рішення ухвалене поданій справі і внести його до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Надіслати електронну копію рішення ухваленого по даній справі за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.
Листування з позивачем здійснювати виключно за адресою:АДРЕСА_4 та за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.
Крім того, окремим документом, представник позивача надав клопотання в якому просив виклик відповідача здійснювати через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. В обгрунтування клопотання посилається на те, що місце проживання відповідача зареєстроване на непідконтрольній території України: АДРЕСА_1 , інша зареєстрована адреса проживання відсутня.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.06.2021 ОСОБА_1 , за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «МІЛОАН» подав заявку на отримання кредиту N103840966. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті). У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору.
Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 103840966 від 16.06.2021із ТОВ «МІЛОАН» (ЄДРПОУ: 40484607), відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000,00 грн.
Відповідач зобов`язався виконувати умови кредитного договору N103840966. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань, передбачених договором, утворилась заборгованість у розмірі 69900,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 52650,00 грн. - заборгованість за відсотками, 2250,00 грн. - заборгованість за комісійними винагородами. 
Натепер право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФНАНС». Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором № N103840966 від 16.06.2021 року.
Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Авраменко А.М. від 23 вересня 2025 року позовну заяву представника ТОВ «Діджи фінанс» Романенка Михайла Едуардовича було передано за територіальною підсудністю до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.
Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Мицик С.А. від 18.12.2025 було передано за територіальною підсудністю до Златопільського міськрайонного суду Харківської області.
Ухвалою судді даного складу суду від 20.01.2026, позовну заяву представника ТОВ «Діджи Фінанс» Романенка Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято до розгляду, яку ухвалою судді від 26.01.2026 було залишено без руху.
06.02.2026 представник ТОВ «Діджи Фінанс» Щава Є.В. усунула недоліки, засобами електронного суду.
Ухвалою судді від 09.02.2026 розгляд справи за позовною заявою представника ТОВ «Діджи Фінанс» Романенка Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача Романенка М.Е. про виклик відповідача ОСОБА_1 через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.
Відповідач ОСОБА_2 у визначений судом строк не подавав відзиву на позов.
Виходячи з цього, суддя вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.
Заяви, клопотання від сторін не надходили та інші процесуальні дії у справі судом не застосовувалися.
Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України.
Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена.
Суддя, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до укладеного договору № 792260 від 16.06.2021 про надання споживчого кредиту, ОСОБА_1 отримав від ТОВ «МІЛОАН» грошові кошти в сумі 15000,00 грн. шляхом перерахування на його банківську карту. Договором визначені його істотні умови: сума кредиту, порядок повернення кредиту, розмір процентів за користування кредитними коштами тощо. Договір про надання кредиту ОСОБА_1 підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора V52760.
Матеріали справи містять заяву-приєднання до публічної пропозиції ТОВ «МІЛОАН» на укладення договору з ОСОБА_1 .
З платіжного доручення вбачається, що на картку ОСОБА_1 було переховано грошові кошти в сумі 15000,00 грн..
Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець надав відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.
Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за договором від 16.06.2021 № 103840966 становить 69900,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 52650,00 грн. - заборгованість за відсотками, 2250,00 грн. - заборгованість за комісійними винагородами.
30.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 09Т, відповідно до умов якого до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 103840966 від 16.06.2021, що підтверджується договором факторингу № 09Т від 30.09.2021.
Позивач надав документацію, яка наявна у нього як фактора, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника станом на дату відступлення права вимоги.
Таким чином, до ТОВ «ДІДЖ ФІНАНС» перейшли всі права ТОВ «МІЛОАН», щодо права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103840966 від 16.06.2021 в сумі 69900,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).
Частиною 2статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідачем ОСОБА_1 були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 69900,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 52650,00 грн. - заборгованість за відсотками, 2250,00 грн. - заборгованість за комісійними винагородами.
Беручи до уваги, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» як новий кредитор набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 замість первісного кредитора ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором № 103840966 від 16.01.2021, суддя дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісійної винагороди у сумі 2250,00 грн. суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Разом із тим, ч. 1ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити.
На підставі вище вказаного, суддя приходить до висновків про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» та стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 103840966 від 16.01.2021 у розмірі 67650,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15000,00 грн., по процентам в розмірі 52650,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2422,40 грн. судового збору.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного суддя вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесенні судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2344,43 грн. (67650,00 грн./69900,00 * 2422,40 грн.), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.
Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн., суддя зазначає таке.
За приписами ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).
Відповідно до ст.1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
На підставі п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно із ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Між ФОП ОСОБА_3 і ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про надання правової допомоги № 42649746 від 05.05.2025. Крім того, до матеріалів справи додано додаткову угоду № 1038840966 до договору № 42649746 від 05.05.2025.
У відповідності до Акту № 103840966 від 29.07.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), що є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги, вартість наданих ФОП ОСОБА_3 правових і юридичних послуг ТОВ «Діджи Фінанс» складає 5000,00 грн. (правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 1000,00 грн., складання позовної заяви - 3000,00 грн., формування додатків до позовної заяви - 500,00 грн., подання позовної заяви з додатками - 500,00 грн. ).
Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними.
У відповідності до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Дослідивши матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суддя вважає співмірним наданий адвокатом обсяг послуг з їх вартістю 5000,00 грн., враховуючи фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг.
Внаслідок задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача.
Таким чином, стягненню з відповідача підлягають витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 12, 13 ,76, 77, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:

Позов представника ТОВ «Діджи Фінанс» Романенка Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 103840966 від 16.01.2021 у розмірі 67650,00 грн. (шістдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову у сумі 2344,43 грн. (дві тисячі триста чорок чотири гривні 43 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» в рахунок відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Копію рішення направити сторонам по справі: позивачеві та його представникові засобами Електронного суду, відповідачеві засобами поштового та електронного зв`язку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місце знаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ 42649746, E-mail:info@dgfinance.com.ua, тел. +380674280050.
ПРЕДСТАВНИК ПОЗИВАЧА: Романенко Михайло Едуардович, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , поштова адреса: 07406, Київська область, місто Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, тел.: НОМЕР_1 .
ПРЕДСТАВНИК ПОЗИВАЧА: Дубовик Валерія Олександрівна, адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , елекотронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_1 ,.
ВІДПОВІДАЧ:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України ІД картка № НОМЕР_4 , виданий органом № 6348, встановлене місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: | | С.  Л.  Кузьменко