П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/903/26
Провадження № 3/348/221/26

20 липня 2026 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,
встановила:
22.03.2026 о 19.00 в м.Надвірна на вул. Шевченка, Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, марки Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 зазначила, що не відмовлялася від проходження огляду, але не знала як пройти тест на газоаналізаторі, а коли приїхала у медичний заклад то не змогла здати аналіз сечі. 
Її захисник, ОСОБА_2 подав клопотання щодо закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки вважає, що на відеозаписах чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 не відмовлялася проходити огляд, а навпаки намагалася пройти огляд. У медичному закладі спеціальний технічний засіб вона продула і прилад показав перевищення допустимого вмісту алкоголю, однак протокол складено не за тим складом правопорушення, а щодо відмови від проходження огляду.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 доводиться такими доказами:
- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого зазначено ознаки, на підставі яких виникла необхідність у проведенні огляду, а також про відомву ОСОБА_1 під проходження такого огляду; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП ПОКЦПЗ ІФ ОР згідно з яким вказано, що огляд не провели;
- довідкою від 23.03.2026 №65, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовилася. Зазначений доказ суд визнає допустимим та належним, оскільки за клопотанням сторони захисту суд витребував додаткові докази, які підтверджують належність та допустимість такого доказу. Так, суду було надано карту проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якої встановлено, що вона більше 2 годин нецензурно висловлювалася у медичному закладі та відмовилася від здачі зразків біологічного матеріалу для лабораторного дослідження. З карти огляду також встановлено, що лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 діяв відповідно до встановленої законом процедури, яка передбачає обов`язкове проведення лабораторних досліджень для підтвердження стану сп`яніння у разі позитивного результату тесту;
- відеозаписом, на якому зафіксовано факт керування та процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. У ході дослідження відеозапису порушень у діях працівників поліції не встановлено. Водночас встановлено, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти тест, пояснювали скільки часу слід безперервно продувати для того, щоб прилад зміг визначити результат, однак вона, всупереч наданим їй роз`ясненням продувала недостатньо довго. Аналогічні дії ОСОБА_1 вчиняла і у медичному закладі, після того як через кілька спроб прилад спрацював і показав перевищення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі, ОСОБА_1 висловлюючись нецензурно протягом тривалого часу зазначала, що не може здати сечу для аналізу і відмовлялася випити води;
- поясненнями працівника поліції Р. Варцаб`юка, який зазначив, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, він діяв відповідно до наданих йому повноважень та у спосіб визначений законом, забезпечив ОСОБА_1 всією необхідною інформацією для проходження огляду, а також забпезпечив проведення огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі.
Зазначені докази є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом. На спростування заперечень сторони захисту, суд зазначає, що відмова від проходження огляду не обов`язково має бути виражена словесно. Як відмову можна кваліфікувати дії особи, які хоча і спрямовані на виконання вимоги щодо проходження огляду, однак не призводять до реального проходження процедури огляду, а саме: неодноразове протягом тривалого часу продування приладу у такий спосіб, що не дає можливості отримати достатній об`єм повітря для проведення аналізу, а також тривала (протягом 2 годин) відмова від здачі зразка сечі, що не дала можливості завершити процедуру огляду у медичному закладі. Законом встановлено, що огляд на стан сп`яніння має бути проведено протягом 2 годин з моменту зупинки транспортного засобу, у цей період часу працівники поліції зобов`язані вжити всіх заходів для забезпечення особі можливості пройти такий огляд як на місці зупинки так і у медичному закладі, водночас особа зобов`язана діяти добросовісно і виконати законні вимоги працівників поліції. Суд встановив, що ОСОБА_1 було детально роз`яснено скільки часу та як слід продувати прилад для проходження огляду, за своїм станом здоров`я та рівнем розвитку вона не могла не зрозуміти детальних пояснень працівників поліції, а тому якщо б вона діяла добросовісно, то у межах визначеного законом строку огляд було б проведено.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника суддя врахувала характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, а тому вважає, що на неї слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з порушника в дохід держави слід стягнути 665 грн. 60 коп. судового збору.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,
постановила:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятоюстатті 7 та частиною першоюстатті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушень.

Суддя Матолич В.В.