Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків 
04 серпня 2026 року справа № 520/15909/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (бульв. Машинобудівників, буд. 37, м. Краматорськ, Краматорський р-н, Донецька обл., 84313, код ЄДРПОУ 44739726), Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (пл. Миру, буд. 2, м. Краматорськ, Краматорський р-н, Донецька обл., 84301, код ЄДРПОУ 44691014) про визнання протиправними та скасування відмов, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати відмову Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, викладену у листі № Б-663-1-1 від 03.06.2026;
- визнати протиправною та скасувати відмову Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, викладену у листі № Б-558-1-1/198 від 15.05.2026;
- визнати протиправною бездіяльність Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області щодо невизнання ОСОБА_1 особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, та невидачі відповідної довідки;
- визнати протиправною бездіяльність Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області щодо невизнання ОСОБА_1 особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, та невидачі відповідної довідки;
- зобов`язати Лиманську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області визнати ОСОБА_1 особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, та видати довідку про визнання особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації;
- зобов`язати Краматорську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області визнати ОСОБА_1 особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, та видати довідку про визнання особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який унаслідок збройної агресії Російської Федерації та бойових дій був повністю знищений. 14.11.2024 позивачкою через Єдиний державний вебпортал електронних послуг «Дія» було подано інформаційне повідомлення про знищення об`єкта нерухомого майна № ІП-14.11.2024-389590, а 04.02.2025 року – заяву про надання компенсації за знищений житловий будинок. За результатами розгляду заяви Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна було прийнято рішення №1922 від 24.07.2025 про надання компенсації, яке затверджено розпорядженням начальника Лиманської міської військової адміністрації №814 від 28.07.2025. У зв`язку із втратою житла позивачка була взята на облік як внутрішньо переміщена особа відповідно до довідки ВПО від 06.03.2026 №3244-7002398175 та звернулася до відповідачів із заявами про визнання її особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, та видачу відповідної довідки. Листами Лиманської міської військової адміністрації № Б-663-1-1 від 03.06.2026 та Краматорської міської військової адміністрації № Б-558-1-1/198 від 15.05.2026 їй було відмовлено у видачі такої довідки. Позивачка вважає зазначені відмови протиправними, оскільки факт знищення житла внаслідок бойових дій та вимушене переміщення підтверджуються належними доказами. На її думку, отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна не позбавляє її права на визнання особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, оскільки такі правовідносини мають різне правове регулювання. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
Лиманська міська військова адміністрація подала до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечила проти задоволення позовних вимог. Відповідач зазначив, що позивачка вже отримала компенсацію за знищений житловий будинок у вигляді житлового сертифіката, припинила право власності на знищений об`єкт нерухомого майна та реалізувала отриману компенсацію шляхом придбання іншого житла. На думку відповідача, у зв`язку з відшкодуванням вартості знищеного майна матеріальна шкода позивачці була компенсована. Крім того, Лиманська міська військова адміністрація вказувала, що позивачкою не доведено факт її евакуації або відселення саме з території Лиманської міської територіальної громади, що є необхідною умовою для застосування Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2026 №184. Відповідач зазначив, що довідка внутрішньо переміщеної особи сама по собі не підтверджує факт переселення з території Лиманської громади. У зв`язку з цим Лиманська міська військова адміністрація вважала відмову у видачі довідки законною та обґрунтованою і просила відмовити у задоволенні позову.
Краматорська міська військова адміністрація подала до суду відзив, у якому заперечила проти задоволення позовних вимог, заявлених до неї. Відповідач зазначив, що не є належним суб`єктом владних повноважень для вирішення питання щодо визнання позивачки особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, оскільки знищений об`єкт нерухомого майна знаходиться на території Лиманської міської територіальної громади. Краматорська міська військова адміністрація зазначила, що після звернення позивачки надала відповідь від 15.05.2026 № Б-558-1-1/198, а повторне звернення було направлено за належністю до Лиманської міської військової адміністрації відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян». На думку відповідача, він діяв у межах своїх повноважень та не допускав бездіяльності, оскільки не мав правових підстав видавати довідку щодо обставин, які стосуються майна, розташованого поза межами Краматорської міської територіальної громади. У зв`язку з цим Краматорська міська військова адміністрація просила відмовити у задоволенні позову в частині вимог до неї.
Інші заяви по суті справи не надходили.
Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. 
Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.
Дослідивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом установлено, що позивачка є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Унаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та бойових дій на території Лиманської міської територіальної громади зазначений житловий будинок було знищено, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.
14 листопада 2024 року позивачкою засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг «Дія» подано інформаційне повідомлення № ІП-14.11.2024-389590 про знищення об`єкта нерухомого майна, а 04 лютого 2025 року – заяву про надання компенсації за знищений житловий будинок.
За результатами розгляду заяви Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна 24 липня 2025 року прийнято рішення №1922 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, яке в подальшому затверджено розпорядженням начальника Лиманської міської військової адміністрації №814 від 28 липня 2025 року. Позивачкою отримано компенсацію у вигляді житлового сертифіката, який у подальшому було використано для придбання іншого об`єкта житлової нерухомості.
У зв`язку з втратою житла позивачка була взята на облік як внутрішньо переміщена особа відповідно до довідки ВПО від 06.03.2026 №3244-7002398175 та звернулася до Лиманської міської військової адміністрації і Краматорської міської військової адміністрації із заявами про визнання її особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, та видачу відповідної довідки.
Лиманська міська військова адміністрація листом № Б-663-1-1 від 03.06.2026 відмовила позивачці у видачі довідки, посилаючись на те, що позивачка вже отримала компенсацію за знищене житло у вигляді житлового сертифіката, припинила право власності на знищений об`єкт нерухомості та використала сертифікат для придбання іншого житла. Крім того, відповідач зазначив, що відсутні докази її евакуації або відселення саме з території Лиманської міської територіальної громади, оскільки позивачка не перебувала на обліку як мешканка Лиманської громади, а відомості про її проживання на цій території після початку бойових дій відсутні.
Краматорська міська військова адміністрація листом № Б-558-1-1/198 від 15.05.2026 також відмовила позивачці у видачі довідки, зазначивши, що не є належним суб`єктом владних повноважень для вирішення такого питання. Відповідач вказав, що відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2026 №184, довідки про визнання особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, видаються військовою адміністрацією тієї територіальної громади, де виникла надзвичайна ситуація та знаходиться майно, щодо якого заподіяно матеріальну шкоду. Оскільки знищене майно позивачки розташоване у м. Лиман, а не на території Краматорської міської територіальної громади, Краматорська МВА направила звернення позивачки за належністю до Лиманської МВА.
Не погоджуючись із зазначеними відмовами, позивачка вважає, що факт знищення її житла внаслідок бойових дій та вимушене переміщення підтверджені належними доказами, а відповідачі безпідставно не визнали її особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації. У зв`язку з цим позивачка звернулася до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, пропорційно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Частиною другою статті 89 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що постраждалим, які евакуюються, відселяються на нове місце проживання у зв`язку з надзвичайними ситуаціями, надаються компенсації та пільги, визначені законодавством, зокрема оплата вартості проїзду, витрат на перевезення майна, а також можливість отримання безвідсоткової позики на господарське обзаведення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених положень Кодексу цивільного захисту України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2026 №184 «Про затвердження Порядку одержання постраждалими, які евакуюються (відселяються) на нове місце проживання внаслідок надзвичайних ситуацій, безвідсоткової позики на господарське обзаведення та її розмір» (далі – Порядок №184).
Відповідно до пункту 1 Порядку №184 цей Порядок визначає механізм одержання постраждалими, яким заподіяно матеріальну шкоду внаслідок надзвичайної ситуації та які евакуюються (відселяються) на нове місце проживання внаслідок надзвичайних ситуацій, безвідсоткової позики на господарське обзаведення та її розмір.
Таким чином, для застосування положень Порядку №184 необхідною є наявність сукупності визначених ним юридичних фактів, а саме: заподіяння особі матеріальної шкоди внаслідок надзвичайної ситуації та її евакуація або відселення на нове місце проживання у зв`язку з такою надзвичайною ситуацією.
Відповідно до пункту 3 Порядку №184 виконавчі органи сільських, селищних, міських рад або у разі утворення військові адміністрації населених пунктів на території відповідної територіальної громади, де виникла надзвичайна ситуація, складають списки постраждалих та видають довідки про визнання особи постраждалою за наявності документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує спеціальний статус особи.
Таким чином, вирішення питання про складання списків постраждалих та видачу довідки про визнання особи постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації належить до повноважень саме того органу, на території відповідної територіальної громади якого виникла надзвичайна ситуація та було заподіяно матеріальну шкоду. При цьому місце звернення особи із заявою або місце її фактичного проживання не є визначальним для встановлення компетентного органу.
Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що позивачкою раніше було реалізовано право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна відповідно до Закону України №2923-ІХ, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне розмежувати правову природу таких правовідносин та правовідносин щодо встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок надзвичайної ситуації.
Відповідно до Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» №2923-ІХ, держава забезпечує компенсацію за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна, що постраждали внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.
Частиною двадцятою статті 8 Закону №2923-ІХ визначено, що право власності отримувача компенсації на знищений об`єкт нерухомого майна припиняється у зв`язку з його знищенням. Державна реєстрація припинення такого права здійснюється відповідно до закону.
Згідно з частиною вісімнадцятою статті 8 Закону №2923-ІХ одночасно з наданням компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна шляхом видачі житлового сертифіката отримувач компенсації відступає державі або територіальній громаді право вимоги до Російської Федерації щодо відшкодування збитків за знищений об`єкт нерухомого майна в обсязі отриманої компенсації.
Порядок надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2023 №600. Відповідно до пункту 13 цього Порядку право власності отримувача компенсації на знищений об`єкт нерухомого майна припиняється у зв`язку з його знищенням.
При цьому суд зазначає, що отримання позивачкою компенсації за знищений житловий будинок відповідно до Закону України № 2923-ІХ підтверджує факт знищення майна внаслідок збройної агресії російської федерації, однак не є автоматичною підставою для набуття статусу особи, постраждалої внаслідок надзвичайної ситуації, оскільки таке питання вирішується за спеціальним порядком та потребує встановлення умов, визначених Порядком № 184.
З матеріалів справи судом установлено, що позивачка звернулася до Лиманської міської військової адміністрації та Краматорської міської військової адміністрації з заявами про визнання її особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, та видачу відповідної довідки у зв`язку із знищенням житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що саме на території Лиманської міської територіальної громади знаходиться об`єкт нерухомого майна, щодо якого позивачкою заявлено про заподіяння матеріальної шкоди внаслідок бойових дій.
Як вже було зазначено судом, відповідно до пункту 3 Порядку №184 повноваження щодо складання списків постраждалих та видачі довідок про визнання особи постраждалою покладено на виконавчі органи відповідних рад або військові адміністрації населених пунктів на території територіальної громади, де виникла надзвичайна ситуація.
Отже, саме Лиманська міська військова адміністрація є органом, до компетенції якого належить вирішення питання щодо наявності у позивачки статусу особи, постраждалої внаслідок надзвичайної ситуації, оскільки обставини, на які посилається позивачка, пов`язані із знищенням майна на території Лиманської міської територіальної громади.
Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що листом № Б-663-1-1 від 03.06.2026 Лиманська міська військова адміністрація відмовила позивачці у видачі відповідної довідки.
Обґрунтовуючи таку відмову, відповідач послався на відсутність правових підстав для видачі довідки, оскільки позивачка вже отримала компенсацію за знищений об`єкт нерухомого майна відповідно до Закону України №2923-ІХ, а також зазначив про необхідність застосування положень Порядку №184.
Оцінюючи такі доводи відповідача, суд зазначає, що факт отримання позивачкою компенсації за знищений житловий будинок не може сам по собі бути підставою для відмови у визнанні її особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації.
Як вже зазначалося судом, Закон України №2923-ІХ регулює питання компенсації вартості знищеного майна, тоді як Порядок №184 визначає порядок підтвердження статусу особи, яка постраждала внаслідок надзвичайної ситуації. Вказані правові механізми мають різну правову природу та різні юридичні наслідки.
Отримання компенсації за знищене житло свідчить про те, що уповноваженим органом вже було встановлено факт знищення належного позивачці нерухомого майна внаслідок збройної агресії російської федерації. При цьому така обставина не виключає можливості встановлення інших правових наслідків, передбачених законодавством у сфері цивільного захисту населення.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивачка втратила житло та має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується відповідною довідкою ВПО.
Суд також не бере до уваги доводи Лиманської міської військової адміністрації щодо відсутності належних доказів фактичного проживання позивачки за певною адресою як підстави для відмови у видачі довідки про визнання особи постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації. 
Як вбачається з положень Порядку №184, визначальними обставинами для вирішення питання про визнання особи постраждалою є факт заподіяння матеріальної шкоди внаслідок надзвичайної ситуації та факт евакуації або відселення особи на нове місце проживання у зв`язку з такою надзвичайною ситуацією. При цьому зазначений Порядок не встановлює обов`язкової умови щодо підтвердження особою саме фактичного проживання на момент виникнення надзвичайної ситуації за адресою знищеного майна. 
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивачка є власницею житлового будинку, який був знищений внаслідок бойових дій, а також має статус внутрішньо переміщеної особи. Вказані обставини у сукупності свідчать про наявність у позивачки зв`язку із знищеним об`єктом нерухомого майна та її переміщення у зв`язку із наслідками збройної агресії Російської Федерації. 
Відтак, посилання відповідача на відсутність доказів фактичного проживання позивачки за адресою знищеного житла не може бути самостійною підставою для відмови у видачі довідки, оскільки така обставина не визначена Порядком №184 як обов`язкова умова для підтвердження статусу особи, постраждалої внаслідок надзвичайної ситуації.
Так, відповідачем не наведено належного обґрунтування того, яка саме з умов, передбачених пунктом 1 Порядку №184, відсутня у позивачки, а також не надано доказів проведення повної перевірки поданих нею документів.
Фактично Лиманська міська військова адміністрація обмежилася посиланням на отримання позивачкою компенсації за знищене майно, однак така обставина не є передбаченою Порядком №184 самостійною підставою для відмови у видачі довідки.
За таких обставин суд доходить висновку, що відмова Лиманської міської військової адміністрації у видачі позивачці довідки про визнання особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, є необґрунтованою та такою, що не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
Обираючи належний спосіб захисту прав позивача в спірних правовідносинах, суд зазначає, що не вбачає підстав для зобов`язання Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області безпосередньо визнати ОСОБА_1 особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації та видати відповідну довідку, як про це просить позивачка.
Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У цій справі судом встановлено протиправність відмови відповідача з підстав неналежного застосування положень Порядку №184 та необґрунтованого врахування факту отримання позивачкою компенсації за знищене майно як підстави для відмови у видачі довідки. Водночас питання щодо складання списків постраждалих та видачі довідки передбачає здійснення відповідачем визначених законодавством адміністративних процедур, зокрема, перевірку поданих документів, встановлення наявності всіх передбачених Порядком №184 умов та прийняття відповідного рішення.
Суд не наділений повноваженнями перебирати на себе функції органу, до компетенції якого належить встановлення таких обставин, та самостійно вирішувати питання, які законодавством віднесені до повноважень військової адміністрації.
За таких обставин належним способом захисту порушеного права позивачки є визнання протиправною та скасування оскаржуваної відмови і зобов`язання Лиманської міської військової адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Щодо позовних вимог до Краматорської міської військової адміністрації, суд зазначає таке.
Як установлено судом, позивачка звернулася також до Краматорської міської військової адміністрації із заявою про видачу довідки про визнання особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації.
Листом від 15.05.2026 № Б-558-1-1/198 Краматорська міська військова адміністрація надала відповідь на звернення позивачки, у якій роз`яснила положення Порядку №184 та зазначила про відсутність у неї повноважень щодо вирішення питання про видачу довідки
Суд погоджується з доводами Краматорської міської військової адміністрації в цій частині.
Так, оскільки з матеріалів справи вбачається, що знищений житловий будинок позивачки знаходиться на території Лиманської міської територіальної громади, саме Лиманська міська військова адміністрація є належним суб`єктом владних повноважень для вирішення питання про включення особи до списків постраждалих та видачу відповідної довідки.
Краматорська міська військова адміністрація не наділена повноваженнями видавати такі довідки щодо майна, розташованого поза межами її територіальної громади.
Крім того, після уточнення позивачкою обставин щодо місця знаходження знищеного майна, Краматорська міська військова адміністрація направила звернення за належністю до компетентного органу, що відповідає вимогам статті 7 Закону України «Про звернення громадян».
За таких обставин суд не вбачає протиправної бездіяльності Краматорської міської військової адміністрації, оскільки остання діяла у межах наданих їй законом повноважень.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Судові витрати щодо судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (бульв. Машинобудівників, буд. 37, м. Краматорськ, Краматорський р-н, Донецька обл., 84313, код ЄДРПОУ 44739726), Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (пл. Миру, буд. 2, м. Краматорськ, Краматорський р-н, Донецька обл., 84301, код ЄДРПОУ 44691014) про визнання протиправними та скасування відмов, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправною та скасувати відмову Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, викладену у листі № Б-663-1-1 від 03.06.2026, щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про визнання особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації. 
Зобов`язати Лиманську міську військову адміністрацію Краматорського району Донецької області (бульв. Машинобудівників, буд. 37, м. Краматорськ, Краматорський р-н, Донецька обл., 84313, код ЄДРПОУ 44739726) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про визнання особою, постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області (майдан Свободи, буд. 5, 1 під., 6 пов., 38 каб., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 44758728) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1 064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок). 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення у повному обсязі виготовлено 04 серпня 2026 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ