Справа № 308/9618/26
2/308/5071/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
02 вересня 2026 року       місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: 
головуючої судді - Зарева Н.І., з участю:
секретаря судових засідань Віраг Е.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу за позовною заявою:
Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 44276926, адреса: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133, до
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , 
про стягнення заборгованості за договором,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 483046388 від 21.01.2020 у розмірі 15568, 94 гривень.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.01.2020 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір № 483046388, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 13898, 00 грн строком до 22.09.2021 з сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01%.
17 травня 2021 року було укладено договір № 2, відповідно до якого Акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФЛЕКСІС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 483046388 від 21.01.2020.
18 травня 2021 року було укладено договір № 18-05/2021 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ФЛЕКСІС» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 483046388 від 21.01.2020.
10 січня 2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 483046388 від 21.01.2020.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 483046388 від 21.01.2020.
Зазначає, що первинний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, утворилася заборгованість у розмірі 15568,94 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 13898,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 556,48 грн, заборгованість за пенею/штрафами 200,00 грн, інфляційні збитки 737,41 грн та нараховані 3% річних 177,05 грн, чим порушуються права та інтереси позивача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідачки не заперечує щодо винесення заочного рішення судом та розгляд справи у їх відсутності.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася повторно. Відзив у визначений судом строк не подав, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК, вирішила справу на підставі наявних у ній даних та постановив заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 21.01.2020 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір № 483046388, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 13898, 00 грн строком до 22.09.2021 з сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 0,01%.
Договір кредиту укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача(вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Строк та умови користування кредитними коштами визначаються сторонами відповідно до умов Договору.
Відповідно до умов Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту.
Згідно з умовами Договору строк кредиту може бути продовжено.
Так, продовження вказаного строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.
Пролонгація на пільгових умовах можлива за умови вчинення дії, передбачених розділом 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством «Повернення Заборгованості, пролонгація (продовження) строку кредитування та зміна умов договору», у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Пролонгація на стандартних (базових) умовах відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
Сторони Договору узгодили, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.
Станом на дату подання позову строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
17 травня 2021 року було укладено договір № 2, відповідно до якого Акціонерне товариство «Альфа-Банк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФЛЕКСІС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 483046388 від 21.01.2020.
18 травня 2021 року було укладено договір № 18-05/2021 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ФЛЕКСІС» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 483046388 від 21.01.2020.
10 січня 2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 483046388 від 21.01.2020.
Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК).
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Згідно з ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Отже, уклавши кредитний договір в електронній формі сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів за користування кредитом та обов`язком позичальника повернути суму кредиту.
Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору належним чином не виконував свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Суд погоджується із розрахунком позивача щодо сум заборгованості за основним зобов`язанням(за тілом кредиту), нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, інфляційними збитками, 3% річних, а також враховує, що відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення ним заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором кредиту у добровільному порядку.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за пенею/неустойкою у розмірі 200,00 грн, суд зазначає, що таке нарахування є необґрунтованим та суперечить п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Окрім цього, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 гривень.
На підтвердження цього позивач надав Договір про надання правової (правничої) допомоги та витяг з акту про надання юридичної допомоги.
Беручи до уваги подання позивачем доказів понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, враховуючи те, що під час розгляду справи відповідач не заявляла клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не надав обґрунтування неспівмірності даних витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 9000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.
Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2628, 20 гривень.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 530, 615, 625, 629, 639, 1054 ЦК України, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву задовольнити частково.
2. Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суму заборгованості за кредитним договором № 483046388 від 21 січня 2020 року в розмірі 15386, 94 грн (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят шість грн 94 коп), з яких:
- 13898,00 грн - заборгованість за тілом кредиту;
- 556,48 грн - заборгованість за процентами;
- 737, 41 грн - інфляційні збитки;
- 177,05 грн - нараховані 3% річних.
та 2628,20 грн (дві тисячі шістсот двадцять вісім грн 20 коп) на відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також 9000,00 грн (дев`ять тисяч грн 00 коп) понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя      Н.І. Зарева