Справа № 694/1921/26
3/694/474/26 

П О С Т А Н О В А
іменем України

04.09.2026 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 692502 від 14 червня 2026 року, 14.06.2026 о 00.56 год в с.Водяники по вул.. Калиновій, водій керуючи т/з Ford C-MAX н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки їз застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору Alcotest Drager під запис на боді камеру 967621, результат 2763, що становить 1,75 проміле, тест 2743. Водій від керування транспортного засобу відсторонений, чим порушив п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що працівники поліції його зупинили, а причиною зупинки повідомили те, що він скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.
Вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла висновку, що протокол підлягає поверненню на доопрацювання.
Суд зазначає, протокол про адміністративне правопорушення має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений, а тому в протоколі повинні об`єктивно відбиватися відомості, що мають значення для розгляду справи по суті.
Згідно зі ст. 278 КУпАП (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно зі ст. 9 вказаного Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Разом з тим, наданими до адміністративних матеріалів доказами не прослідковується причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відсутні процесуальні документи щодо оформлення інших, окрім як за ч.1 ст. 130 КУпАП правопорушень.
Транспортний засіб мав бути законно зупинений (відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію»), тобто до самої зупинки мав знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається. Коли ж особа перебуває біля (в салоні) транспортного засобу, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутній.
Суд також зазначає, що вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»:
1) в разі порушення водієм Правил дорожнього руху;
2) в разі очевидних ознак технічної несправності транспортного засобу (відсутність бокових дзеркал, бампера, бите лицеве скло тощо);
3) наявність інформації про причетність водія або пасажирів автомобіля до вчинення ДТП, злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо транспортний засіб пребуває у розшуку;
4) необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП, злочину, адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
5) залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам ДТП або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП;
6) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
7) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
8) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв (автомобільна сирена тощо).
Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним.
Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.
Як встановлено судовим розглядом, будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для зупинення транспортного засобу, не надано.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Вищевказані недоліки, допущені поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, позбавляють суд можливості неупередженого та об`єктивного розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також можливості перевірити правильність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, повно та об`єктивно з`ясувати всі фактичні обставини, що мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення, за наявності вищеописаних недоліків для суду не представляється можливим встановити об`єктивну істину у справі.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Керуючись статтями 7, 9, 277, 278-280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а :
справу про адміністративне правопорушення № 694/1921/26 відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП повернути на доопрацювання до Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ольга Юліанівна Смовж