ЄУ №712/6239/26
Провадження №2/712/3883/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої Е.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за Кредитним договором №466648637 від 16.09.2020 у сумі 31 736,55 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн.
У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 16.09.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №466648637, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 6 000,00 грн., який у подальшому був збільшений до 14 000,00 грн. 
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №107 від 10.11.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача за кредитним договором №466648637 від 16.09.2020.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 31.08.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №466648637 від 16.09.2020.
11.07.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» укладено Договір факторингу №11/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №б/н від 14.07.2025 до Договору факторингу №11/07/25-Е ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №466648637 від 16.09.2020 на загальну суму 31 736,55 грн.
Відповідач своїх зобов`язань за договором позики належним чином не виконав. У зв`язку з чим заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №466648637 від 16.09.2020 становить 31 736,55 грн., з яких: 14 000,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 17 736,55 грн. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 16 червня 2026 року.
16 червня 2026 року судове засідання відкладено на 23 липня 2026 року у зв`язку з витребуванням доказів.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. У обґрунтування своїх заперечень зазначила, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували перерахування кредитних коштів відповідачу. Крім того, під час нарахування розміру відсотків позивачем порушені вимоги Закону України «Про споживче кредитування» та відсотки нараховано поза межами строку кредитування встановленого договором. Заперечила щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

02 червня 2026 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що надані ним платіжні доручення про перерахування коштів кредиту є належним підтвердженням отримання відповідачем кредиту у сумі 14 000,00 грн.
Щодо нарахування відсотків після закінчення строку надання кредиту зазначає, що згідно п. 4.3. Кредитного договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку надання Кредиту, визначеного в п. 1.2. цього Договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Підтримав вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

Представник позивача до судового засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначає про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відзиві зазначила про розгляд справи без її участі.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 16.09.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №466648637, відповідно до якого Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети на суму 6 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або п. 1.5. цього Договору. (п. 1.1. Договору).
Відповідно до п. 1.2. Договору кредит надається строком на 22 дні від дати отримання кредиту позичальником.
Пунктами 1.3., 1.4., 1.5. Договору визначені умови нарахування процентів за користування кредитом.
Так, на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,77 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом (п. 1.3. Договору).
У випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення) (п. 1.4. Договору).
Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку користування Кредитом вказаного в п. 1.2. Договору, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до п. 1.4. цього Договору. 1.6. Позичальник зобов`язаний повернути Товариству Кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору (п. 1.5. Договору).
17.09.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №466648637, згідно умов якої збільшено суму Кредиту на суму 3 500,00 грн.
Згідно графіку розрахунків, що є Додатком №1 до Додаткової угоди від 17.09.2020 до Договору №466648637, сторони погодили термін платежу за кредитом – 08.10.2020, сума до сплати – 11 082,35 грн.
19.09.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №466648637, згідно умов якої збільшено суму Кредиту на суму 1 550,00 грн.
Згідно графіку розрахунків, що є Додатком №1 до Додаткової угоди від 19.09.2020 до Договору №466648637, сторони погодили термін платежу за кредитом – 08.10.2020, сума до сплати – 12 859,21 грн.
22.09.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору №466648637, згідно умов якої збільшено суму Кредиту на суму 2 950,00 грн.
Згідно графіку розрахунків, що є Додатком №1 до Додаткової угоди від 22.09.2020 до Договору №466648637, сторони погодили термін платежу за кредитом – 08.10.2020, сума до сплати – 16 172,57 грн.
Платіжними дорученнями від 16.09.2020, 17.09.2020, 19.09.2020, 22.09.2020 підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів на загальну суму 14 000,00 грн. 
Відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно витягу з реєстру прав вимоги №107 від 10.11.2020 ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №466648637 від 16.09.2020 на загальну суму 26 650,55 грн.
Відповідно до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно витягу з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023 ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №466648637 від 16.09.2020 на загальну суму 31 736,55 грн.
11.07.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» (Фактор) та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (Клієнт) укладено Договір факторингу №11/07/25-Е, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. 
Пунктом 1.2. Договору факторингу №11/07/25-Е передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права вимоги.
З Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №11/07/25-Е від 14 липня 2025 року вбачається, що Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників в кількості 55 036 осіб. 
Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №11/07/25-Е під номером 21602 зазначено боржника ОСОБА_1 , договір №466648637 від 16.09.2020, загальна сума заборгованості 31 736,55 грн., з яких 14 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 17 736,55 грн. – заборгованість за відсотками.
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачу надано кредитні кошти у сумі 14 000,00 грн., ОСОБА_1 користувалася отриманими кредитними коштами, однак в добровільному порядку не повернула. 
Твердження відповідача щодо недоведеності перерахування коштів спростовується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 19.06.2026, з якої вбачається, що на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 16.09.2020 було зараховано 6 000,00 грн., 17.09.2020 – 3 500,00 грн., 19.09.2020 – 1 550,00 грн., 22.09.2020 – 2 950,00 грн., що відповідає розмірам кредиту, узгодженим Кредитним договором №466648637 від 16.09.2020 та Додатковими угодами до нього від 17.09.2020, від 19.09.2020, від 22.09.2020.
З розрахунку заборгованості за договором №466648637 від 16.09.2020, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що за період з 16.09.2020 по 10.11.2020 відповідач не вчиняла дій щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.
З розрахунку заборгованості за договором №466648637 від 16.09.2020, наданого ТОВ «Таліон плюс», вбачається, що за період з 10.11.2020 по 30.06.2021 відповідачем 18.05.2021 сплачено 2 000,00 грн., 15.06.2021 – 3 500,00 грн., 21.06.2021 – 350,00 грн., 30.06.2021 – 250,00 грн., всього – 6 100,00 грн., які враховані в оплату відсотків за користування кредитом, залишок заборгованості складає 31 736,55 грн., з яких 14 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 17 736,55 грн. – заборгованість за процентами.
З виписки з особового рахунку за договором №466648637 від 16.09.2020, наданого ТОВ «ФК «Ейс»», вбачається, що станом на 26.12.2025 залишок заборгованості відповідача складає 31 736,55 грн., з яких 14 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 17 736,55 грн. – заборгованість у за процентами.
Судом встановлено, що відповідач не вчиняла дій щодо повернення заборгованості за тілом кредиту, що вбачається із розрахунку заборгованості, а отже указана заборгованість у сумі 14 000,00 грн. є обґрунтованою.
Щодо вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом у сумі 17 736,55 грн., суд зазначає наступне.
З розрахунку заборгованості за договором №466648637 від 16.09.2020 вбачається, що первісним кредитором нараховані відсотки за період з 16.09.2020 по 10.11.2020 у сумі 12 650,55 грн.
Крім того, ТОВ «Таліон плюс» нарахувало ОСОБА_1 проценти за період з 10.11.2020 по 30.06.2021, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за відсотками складає, з урахуванням оплат відповідача, 17 736,55 грн.
Як зазначалося вище, умовами договору визначено, що кредит надається строком на 22 дні (п. 1.2. Договору) із нарахуванням процентів в указаний період за ставкою 0,77% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.3. Договору). 
Отже кредитор має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо – можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу – позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91).
Суд зазначає, що нарахування первісним кредитором відсотків у період, починаючи з 09.10.2020 є необґрунтованим, оскільки здійснено поза межами строку кредитування, передбаченого договором.
Первинний кредитор мав право нараховувати відсотки з 16.09.2020 по 08.10.2020.
Суд не приймає до уваги посилання позивача н п. 4.3. Договору, у якому зазначено, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного у п. 1.2. Договору, є процентами у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За своєю правовою природою нарахування відсотків за користування кредитом та 3% річних як вид відповідальності за порушене грошове зобов`язання не є тотожними.
Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України уперіод дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.
Ураховуючи, що первісним кредитором нараховані відсотки за користуванням кредиту за межами строку дії кредиту, то у задоволенні вимог позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом, які нараховані починаючи з 09.10.2020, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Матеріалами справи встановлено, що сума кредиту 14 000,00 грн. була надана відповідачу чотирма траншами, а саме 16.09.2020 – 6 000,00 грн., 17.09.2020 – 3 500,00 грн., 19.09.2020 – 1 550,00 грн., 22.09.2020 – 2 950,00 грн.
Отже розмір відсотків слід розраховувати наступним чином: 
- за 16.09.2020 (1 календарний день) від суми 6 000,00 грн. (6 000,00 грн.*0,77%*1 день = 46,20 грн.;
- з 17.09.2020 по 18.09.2020 (2 календарних дні) від суми 9 500,00 грн. (9 500,00 грн.*0,77%*2 дні = 146,30 грн.;
- з 19.09.2020 по 21.09.2020 (3 календарних дні) від суми 11 050,00 грн. (11 050,00 грн.*0,77%*3 дні = 255,26 грн.;
- з 22.09.2020 по 08.10.2020 (17 календарних днів) від суми 14 000,00 грн. (14 000,00 грн.*0,77%*17 днів = 1 832,60 грн.
З урахуванням зазначеного вище, належним розміром відсотків за умовами кредитного договору №466648637 від 16.09.2020 є 2 280,36 грн.
З урахуванням зазначеного належною до стягнення розміром боргу мала б бути сума 16 280,36 грн., з яких 14 000,00 грн. – тіло кредиту, 2 280,36 грн. – проценти за користування кредитом, нараховані за період з 16.09.2020 по 08.10.2020.
Як зазначалося вище, відповідачем було сплачено 6 100,00 грн. (18.05.2021 – 2 000,00 грн., 15.06.2021 – 3 500,00 грн., 21.06.2021 – 350,00 грн., 30.06.2021 – 250,00 грн.), які враховані в оплату відсотків за користування кредитом. 
Оскільки вказані оплати були здійснені поза межами строку кредиту, суд вважає за необхідне врахувати сплачені 6 100,00 грн. у рахунок загальної суми боргу.
На підставі зазначеного вище, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за договором №466648637 від 16.09.2020 у сумі 10 180,36 грн. (14 000,00 грн. (тіло кредиту) + 2 280,36 грн. (проценти за користування кредитом) – 6 100,00 грн. (сплачені відповідачем відсотки поза межами строку кредиту).
У решті позовних вимог слід відмовити.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судом задоволено позовні вимоги у сумі 10 180,36 грн., що становить 32% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 852,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 240,00 грн.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором №466648637 від 16.09.2020 у сумі 10 180,36 грн., судовий збір у сумі 852,00 грн., витрати на правничу допомогу у сумі 2 240,00 грн., всього – 13 272,36 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місце знаходження за адресою: вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 13, м. Київ, код ЄДРПОУ 42986956.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано Черкаському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя:         О.С. Стеценко