Справа № 186/2159/25 
Провадження № 2/752/5095/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

21 липня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Плахотнюк К.Г., в місті Києві в приміщенні суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и в :

цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу надійшов до Голосіївського районного суду міста Києва, за підсудністю. 
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка послалася на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 13.10.2007 року. Від шлюбу мають спільну дитину - неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позивачка зазначала, що з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України стосунки між нею та відповідачем ускладнилися, відсутня будь-яка комунікація, сприйняття один одного як чоловіка та дружини. Кожен зі сторін живе окремим життям та своїми інтересами. Звертала увагу, що у лютому 2022 року разом з сином виїхала за межі України до Німеччини, з огляду на що сім`я вже понад три роки припинила своє існування, спільне господарство не ведуть. Просила шлюб розірвати.
Провадження у справі відкрито 02 березня 2026 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач повідомлявся належним чином про розгляд справи в спрощеному провадженні, без повідомлення сторін за адресою, зазначеною в позовній заяві, яка є адресою місця перебування відповідача, що підтверджується інформацією наданою з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери за адресою - АДРЕСА_1 . Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.
За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не проживають разом, не ведуть спільне господарство, тож не мають спільного бюджету. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться.
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.
Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104,110,112 СК України, ст.ст. 4,6,23,27,76,141,259,263 ЦПК України, суд  -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 13 жовтня 2007 року Кам`янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції , про що складено відповідний актовий запис № 279 - розірвати.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивачка - ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач -  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя К.Г. Плахотнюк