Справа № 638/2639/22
Провадження № 2/638/598/26
РІШЕННЯ
Іменем України
08 липня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Смирнова В.А.
за участю секретаря судового засідання Євженко О.Ю.
представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача Ганченко М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова (після перейменування – Шевченківський районний суд м. Харкова) з позовом до Акціонерного товариства «Укртрансгаз», в якому просить стягнути з останнього майнову шкоду у розмірі 86 771 грн та моральну шкоду у розмірі 96 300 грн.
Позов мотивований тим, що рішенням суду встановлено, що 30.05.2018, приблизно в 20:05 годині, ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзду Рогатинському в місті Харкові, зі сторони вулиці Клочківської до вул. Пискунівської, з?їхав праворуч до заїзного карману в районі будинку N? 67/1 вулиці Клочківської, де зупинився. Після чого, водій ОСОБА_3 , діючи необережно, перед початком руху не впевнився у безпеці, почав рух автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , із лівим розворотом через проїзну частину автодороги, створивши при цьому перешкоду для інших учасників руху, чим грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:- п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». В наслідок порушення ПДР України з боку водія ОСОБА_3 , водій мотоцикла «HONDA CBR-650», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який рухався у цей час по автодорозі, в напрямку від вул. Пискунівської до вулиці Клочківської, з метою уникнення зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем «DAEWOO MATIS», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . За наслідками події водій мотоциклу «HONDA CBR-650», р.н. НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи N? 12-14/573-А/19 від 19.09.2019, отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, у вигляді: багато фрагментарного перелому дистального метадіафіза лівої променевої кістки із зсувом. Порушення правил безпеки дорожнього руху, які встановлені у діях водія ОСОБА_3 , згідно з висновком комплексної експертизи відео -, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи N? 7/905/906/6-1/223/13/239 КПСЕ-19 від 21.12.2019, перебувають у причинному зв?язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди. За даним фактом було порушено кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N? 120182200000000558 від 31.05.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості ОСОБА_2 , а справу закрито у відповідності до ст. 49 КК України, а заявлений на користь ОСОБА_2 позов залишено без розгляду. Таким чином, між діями відповідача ОСОБА_3 та спричиненням ОСОБА_2 пошкодження його транспортного засобу та спричинення тілесних ушкоджень, що призвели в свою чергу до тривалої втрати ним здоров?я та лікуванням є причино - наслідковий зв`язок, так як діями ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_2 була завдана матеріальна та моральна шкода. На момент ДТП ОСОБА_3 керував автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER, р.н. НОМЕР_1 , який належить відповідачу. Під час досудового розслідування та ухвали суду встановлено, що на момент ДТП ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді водія та перебував на ньому у м. Харкові у відряджені. Внаслідок ДТП пошкоджено мотоцикл HONDA CBR, р.н. НОМЕР_4 і відповідно до висновку експерта завдано матеріальних збитків у розмірі 186 771 грн. У свою чергу, позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн, у зв`язку з чим з відповідача просить стягнути 86 771 грн. Крім того, позивач став жертвою злочину, позивач зазнав тілесних ушкоджень, які призвели до його тривалого фізичного та морального страждання, негативні наслідки злочину потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу позивача, страждання останнього негативно відображаються на психоемоційному стані його близьких, ОСОБА_3 не відшкодував позивачу нічого. Враховуючи викладене, просить стягнути моральну шкоду у розмірі 96 300 грн.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
09.11.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Відзив мотивований тим, що єдиним джерелом відповідно до позовної заяви, яке встановлює матеріальні вимоги позивача до АТ «Укртрансгаз» є висновок експертного авто товарознавчого дослідження №5022 від 26.03.2020. При цьому, на думку представника відповідача даний висновок є неналежним та недопустимим, оскільки експертиза проведена без присутності представника відповідача, огляд транспортного засобу був проведений із значним проміжком часу з моменту ДТП, висновок не містить попередження експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, не зазначено, що висновок зроблений до суду тощо. Щодо відшкодування моральної шкоди вказав, що позивачем не наведено доказів істотних вимушених змін, негативних наслідків в результаті ДТП, інших доказів наявності моральної шкоди, яка йому нібито заподіяна та жодним чином не обґрунтовані заявлені до стягнення суми завданої моральної шкоди. Крім того, вказав, що ухвалою Дзержинського районного суду від 16 .08.2021 не встановлено причинно-наслідкових зв`язків між діями ОСОБА_3 з наслідками заподіяння ОСОБА_2 шкоди, збитків.
19.01.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останні вказав, що 03.05.2020 ОСОБА_3 отримав поштове повідомлення про час та місце проведення огляду експертом, однак останній не з`явився, про що експертом зазначено у висновку. Відсутня нормативна база, яка встановлювала би термін огляду транспортного засобу. У свою чергу, після ДТП ОСОБА_3 місце пригоди покинув, позивачу данні ОСОБА_3 тривалий час не були відомі, заяву про проведення дослідження мотоцикла позивачем подано менше ніж через місяць після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Щодо пошкоджень мотоциклу під час придбання останнього, то представник вказав, що мотоцикл пройшов сертифікацію на підставі чого йому було видано свідоцтво про реєстрацію; а той факт, що він має сліди відновлювального ремонту експертом враховано. Висновок експерта є належним та допустимим доказом. ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем. У свою чергу, відповідач не наводить доказів того, що джерелом підвищеної небезпеки - VOLKSWAGEN TRANSPORTER, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 заволодів протиправно.
Від представника відповідача 30.01.2023 надішли пояснення по справі, в яких останній посилався на недоведеність позовних вимог та неналежність і недопустимість висновку експерта, наданого позивачем.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 травня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про призначення експертизи відмовлено.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024 цивільну справу передано на розгляду судді Смирнову В.А.
Ухвалою суду від 26.02.2024 цивільну справу прийнято до провадження.
Ухвалою суду від 29.08.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 19.11.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про призначення експертизи відмовлено.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у заявах по суті.
У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у заявах по суті.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2021 року у справі № 638/1337/20 (далі - ухвала суду) ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження у відношенні нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Цивільний позов, заявлений представником потерпілого ОСОБА_2 – адвокатом Лемішко Ю.М., в інтересах потерпілого, до ОСОБА_3 , ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», АТ «Укртрансгаз» «Про стягнення матеріальної та моральної шкоди», – залишено без розгляду, роз`яснивши позивачу ОСОБА_2 право на його пред`явлення до суду в порядку цивільного судочинства.
Згідно з ухвалою суду обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто обвинувачення в тому, що він 30 травня 2018 року близько 20 години 05 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по приїзду Рогатинський у м. Харкові, зі сторони вул. Клочківської в напрямку вул. Пискунівської, з`їхав праворуч до заїзного карману в районі будинку № 67/1 розташованого по вул. Клочківській, де зупинився. Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи необережно, перед початком руху не впевнився у безпеці, почав рух автомобілем марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , із лівим розворотом через проїзну частину автодороги, створивши при цьому перешкоду для інших учасників руху, чим грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». За наслідками порушення ПДР України з боку водія ОСОБА_3 , водій мотоцикла «HONDA CBR-650» реєстраційний номер НОМЕР_4 потерпілий ОСОБА_2 , який рухався у цей час по авто дорозі, в напрямку від вул. Пискунівської до вул. Клочківської, з метою уникнення зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO MATIS» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 . За наслідками події водій мотоциклу марки «HONDA CBR-650» реєстраційний номер НОМЕР_4 потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, у вигляді: багато фрагментарного перелому дистального метадіафіза лівої променевої кістки із зсувом. Порушення правил безпеки дорожнього руху, які встановлені у діях обвинуваченого - водія ОСОБА_3 перебувають у причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо - транспортної пригоди. Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме як: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесне ушкодження. Відповідні відомості щодо вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР 31.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. 26.01.2020 ОСОБА_3 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.
Крім того, в ухвалі суду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєном. Також, встановлено, що у судовому засіданні, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що протиправне діяння, кримінальна відповідальність за яке передбачена ст. 286 ч. 1 КК України, у вчиненні якого органом досудового розслідування, обвинувачується ОСОБА_3 , вчинене останнім 30 травня 2018 року.
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_1 належить АТ «Укртрансгаз».
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 транспортний засіб HONDA CBR-650FAE, реєстраційний номер НОМЕР_4  належить ОСОБА_2 (Особливі відмітки: Дублікат).
Згідно з довідкою АТ «Укртрансгаз» від 26.10.2022 № 364-д ОСОБА_3 дійсно працював з 04.09.2007 року (Наказ №302-квід 03.09.2007) по 23.09.2021 року (наказ №664-к від 29.09.2021) водієм автотранспортних засобів І класу автотранспортного господарства та був виключений із списків працівників у зв`язку зі смертю.
Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №5022 від 26.03.2020, проведеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса: 1. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу мотоцикла «Honda CBR650F» д.н.з. НОМЕР_4 станом на (30.05.2018) становить: 389 738,56 грн. (триста вісімдесят дев?ять тисяч сімсот тридцять вісім грн. 56 коп.). 2. ???Величина матеріального збитку, спричиненого власнику мотоцикла «Honda CBR650F» д.н.з. НОМЕР_4 , приймається у розмірі його ринкової вартості на момент пошкодження у результаті ДТП (30.05.2018) становить: 186 771, 41 грн.; (сто вісімдесят шість тисяч сімсот сімдесят одна грн. 41 коп.). ???3. Яка ринкова вартість мотоциклу «Honda CBR650F» д.н.з. НОМЕР_4 на момент ДТП (30.05.2018) становить: 186 771, 41 грн.; (сто вісімдесят шість тисяч сімсот сімдесят одна грн. 41 коп.) 4. Ринкова вартість мотоцикла «Honda CBR650F» д.н.з. НОМЕР_4 на момент ДТП (30.05.2018) з урахуванням отриманих пошкоджень не визначалась по причинам вказаним в дослідницькій частині висновку.
Згідно з висновком експерта №12-14/573-А/19 від 19.09.2019 На підставі вищевикладеного, у відповідь на поставлені питання, експерт прийшов до наступних висновків. У зв?язку з подією, можливо, 30.05.18 р. у гр. ОСОБА_2 мали місце пошкодження: ??садна на лівому стегні; ??багатофрагментарний перелом дистального метадіафіза лівої променевої кістки із зсувом. Перераховані пошкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, могли виникнути в умовах ДТП, при обставинах, викладених в ухвалі, в своїй сукупності, відносяться до тілесних пошкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, як спричиняючі за собою тривалий розлад, здоров?я. (п. 2.2.2. Правил «Судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень»). Діагноз «забій м?яких тканин лівого плеча» не підтверджується об?єктивними даними, у зв?язку з чим не може бути взятий до уваги. (Примітка до п. 4.6. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень»). Маловірогідно, що наявні у гр. ОСОБА_2 тілесні пошкодження могли з`явитися слідством мимовільного падіння на тверду поверхню.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 30 травня 2018 року ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить відповідачу порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим відбулося ДТП. В наслідок порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 водій мотоцикла «HONDA CBR-650» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_2 з метою уникнення зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO MATIS» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 . За наслідками події водій мотоциклу марки «HONDA CBR-650» реєстраційний номер НОМЕР_4 потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. 
У свою чергу, відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №5022 від 26.03.2020 виконаної на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу мотоцикла «Honda CBR650F» д.н.з. НОМЕР_4 станом на (30.05.2018) становить: 389 738,56 грн. ???Величина матеріального збитку, спричиненого власнику мотоцикла «Honda CBR650F» д.н.з. НОМЕР_4 , приймається у розмірі його ринкової вартості на момент пошкодження у результаті ДТП (30.05.2018) становить: 186 771, 41 грн.; ???Яка ринкова вартість мотоциклу «Honda CBR650F» д.н.з. НОМЕР_4 на момент ДТП (30.05.2018) становить: 186 771, 41 грн.
Як вказує позивач ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», в якому була застрахована цивільно правова відповідальність відповідача, сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн, а тому останній просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі у розмірі 86 771 грн.
Щодо наданого позивачем висновку експертного авто товарознавчого дослідження №5022 від 26.03.2020 та заперечень сторони відповідача щодо належності та допустимості останнього, суд зазначає наступне.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
У цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту. Скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей, переваги більш вагомих доказів. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Доводи сторони відповідача про те, що висновок, є неналежним та недопустимим доказом в розумінні ЦПК України, не заслуговують на увагу з таких підстав.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що є доказами у цивільній справі, а саме: будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статті 77, 78, 79 ЦПК України визначають вимоги щодо належності, допустимості та достовірності доказів.
Наданий позивачем висновок експертного авто товарознавчого дослідження №5022 від 26.03.2020, на думку суду є допустимим і достовірним доказом у цивільній справі, а тому приймає останній у якості підтвердження суми заподіяної шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01.03.2013 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1888 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
У свою чергу, судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з АТ «Укртрансгаз».
Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що вимоги позивача в частині відшкодування майнової шкоди є обґрунтованими, а тому в цій частині підлягають задоволенню.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 96 300 грн моральної шкоди, оскільки останній став жертвою злочину, позивач зазнав тілесних ушкоджень, які призвели до його тривалого фізичного та морального страждання, негативні наслідки злочину потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу позивача, страждання останнього негативно відображаються на психоемоційному стані його близьких, ОСОБА_3 не відшкодував позивачу нічого. 
Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Тягар доказування в сфері компенсації моральної шкоди покладається у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, на позивача, який повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок та на відповідача, який доводить відсутність протиправності та вини.
Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування.
Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд, враховує, що позивач зазнав тілесних ушкоджень в наслідок ДТП, які призвели до його тривалого фізичного та морального страждання, що негативно сказалися на його психоемоційному стані, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума 20 000 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.
Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 79 - 81, 223, 258, 259, 263-265, 274-279,355 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином – задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (код ЄДРПОУ: 30019801, адреса: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 86 771 (вісімдесят шість тисяч сімсот сімдесят один) гривень.
Стягнути з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (код ЄДРПОУ: 30019801, адреса: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Реквізити учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Укртрансгаз», код ЄДРПОУ: 30019801, адреса: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1.

Суддя        В.А. Смирнов