ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2-о/381/87/26
381/3023/26 
Рішення
Іменем України

10 липня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Папруги А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чорнобаївська сільська рада Херсонського району Херсонської області про встановлення факту родинних відносин, -

Встановив:

18 травня 2026 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чорнобаївська сільська рада Херсонського району Херсонської області про встановлення факту родинних відносин.
Заява подана до суду представником заявниці адвокатом Чуприна Іваном Олександровичем з використанням підсистеми «Електронний суд».
Справа передана на розгляд головуючому судді Самусі В.О.
Зі змісту заяви слідує, що заявниця та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбі з 01 серпня 2000 року і до дати смерті останнього. Спочатку проживали в місті Фастів Київської області, а згодом переїхали до села Посад-Покровське Білозерського району (зараз Херсонський район) Херсонської області, де набули у власність в рівних частках нерухомість – житловий будинок АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки у праві власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .
Встановлення факту спільного проживання заявниці та ОСОБА_2 необхідно їй для подальшої реалізації спадкових прав. При цьому, заявниця стверджує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведеною не була.
З огляду на наведене, заявниця просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 серпня 2000 року до 07 вересня 2012 року.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2026 року було відкритим провадження в цій справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження. 
В судовому засіданні приймала участь заявниця. Її адвокат Чуприна І.О. подав заяву про проведення судового засідання в режимі відео конференції, однак з`єднання для проведення відео конференції виявилось не можливим з технічних причин, тому, за клопотанням заявниці, судове засідання було проведеним за відсутності її представника.
В судове засідання не з`явились представники заінтересованої особи, були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
В судовому засіданні була допитані заявниця, як свідок за її згодом, а також інші свідки, також досліджені письмові матеріали, що долучені до заяви.
Як заявниця, так і свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили, що заявниця та ОСОБА_6 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року і до його смерті в 2012 році. Зазначені особи проживали спочатку в АДРЕСА_2 , а згодом в 2009 році переїхали жити в с. Посад-Покровське Білозерського району (зараз Херсонський район) Херсонської області. Заявниця та померлий ОСОБА_2 мали спільний бюджет, права та обов`язки, притаманні подружжю. Зі слів заявниці ні вона, ні померлий у іншому зареєстрованому шлюбі не перебували.
Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення. У відповідності до приписів статті 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення було відкладеним до 10 липня 2026 року до 09 години 55 хвилин. 
Допитавши заявницю, як свідка, а також інших свідків, суд встановив наступні обставини справи.
Так, судом встановлено, що заявниці та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності в рівних частках належало домоволодіння АДРЕСА_1 . Зазначена обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією договору купівлі-продажу від 30 грудня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янським А.В. та зареєстрованого в реєстрі № 1647.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Зазначена обставина підтверджується долученою до справи копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 .
24 липня 2025 року до приватного нотаріуса Херсонського районного нотаріального округу Сергеєвої Г.В. звернулась ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Нотаріусом встановлено, що станом на 24 липня 2025 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація про посвідчення заповіту, вчиненого ОСОБА_2 . Також встановлено, що після його смерті спадкова справа заведеною не була.
Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку із тим, що не підтверджено факт проживання заявниці з померлим однією сім`єю не менше п`яти років до дати прийняття спадщини.
Відповідні обставини підтверджуються долученою до матеріалів справи копією Постанови про відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини та заведення спадкової справи від 24 липня 2025 року № 109/01-16.
Допитана в судовому засіданні заявниця та свідки підтвердили обставини щодо її спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зазначили, що ні заявниця, ні ОСОБА_2 у іншому зареєстрованому шлюбі не перебували.
Зазначені показання є логічними, послідовними та узгодженими між собою. При цьому, зазначені показання об`єктивно підтверджуються іншими доказами, зокрема, дослідженими судом довідками Чорнобаївської сільської ради від 16 квітня 2025 року № 244 та від 23 липня 2025 року № 429.
Судом не встановлено обставин щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , як не встановлено і інших обставин, які б свідчили про існування спору про право.
Встановивши зазначені обставини справи, суд вважає, що до правовідносин учасників справи застосуванню підлягають наступні правові норми.
Згідно приписів частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно приписів пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Згідно пункту 7 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВС від 25 вересня 2019 року по справі № 280/1535/16-ц,справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Згідно правової позиції, висловленої в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВП ВС від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВС від 26 січня 2022 року у справі № 569/4803/19, у справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти.
Таким чином, враховуючи обставини, що підтверджують факт проживання заявниці та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а також мету встановлення відповідного факту – для подальшої реалізації спадкових прав заявниці, суд вважає за можливе встановити відповідний факт, який такий, що має юридичне значення та знайшов своє підтвердження за наслідками проведення судового розгляду.
Визначаючи період такого проживання, суд виходить з наступного. 
Так, в силу роз`яснень, викладених в пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.
Суд акцентує увагу на тому, що КпШС, який діяв до 01 січня 2004 року, не регулював існування такої форми відносин чоловіка та жінки, як фактичне проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Така форма правового регулювання відносин між чоловіком та жінкою можлива від дати набрання чинності СК України – 01 січня 2004 року, виходячи зі змісту п. 1 Розділу «Прикінцеві положення» СК України.
Отже, до дати набрання чинності СК України, обставини щодо проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу не підлягають встановленню, як факт, що має юридичне значення для цілей застосування статті 315 ЦПК України.
Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій в Постанові ВС від 18 лютого 2026 року по справі № 485/2263/24.
Враховуючи вище наведене, керуючись приписами статі 263-265, 297, 315 ЦПК України, - 

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чорнобаївська сільська рада Херсонського району Херсонської області, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити частково.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , дати смерті останнього.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було врученим у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Інформація про учасників справи:
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Заінтересована особа: Чорнобаївська сільська рада Херсонського району Херсонської області, ЄДРПОУ 26347342, місцезнаходження: Херсонська область, Білозерський район, с. Чорнобаївка, вул. Соборна, 44.

Суддя Самуха В.О.