ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/7312/26

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Добродняк І.Ю., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року (суддя С.В. Ніколайчук) у справі № 160/7312/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 14.03.2026 року № 047150035225 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 06.03.2026 року і зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 09.07.1993 по 19.03.2000 та навчання з 01.09.1989 по 01.07.1993;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 09.07.1993 по 19.03.2000 відповідно до довідки № 55-253 від 12.02.2026 та навчання в Криворізькому металургійному технікумі з 01.09.1989 по 01.07.1993 відповідно до довідки № 167/01-09 від 02.12.2025 відокремленого структурного підрозділу «Технологічний фаховий коледж державного університету економіки і технологій»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 з 06.03.2026 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення пенсійного органу, яким відмовлено у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах, є протиправним та порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 14.03.2026 року № 047150035225;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 09.07.1993 по 19.03.2000 відповідно до довідки № 55-253 від 12.02.2026 та навчання в Криворізькому металургійному технікумі з 01.09.1989 по 01.07.1993 відповідно до довідки № 167/01-09 від 02.12.2025 відокремленого структурного підрозділу 
«Технологічний фаховий коледж державного університету економіки і технологій»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача від 06.03.2026 року в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгових періодів роботи позивача цим судовим рішенням.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено. 
Судом першої інстанції зазначено, що відповідно до довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 55-253 від 12.02.2026 позивач працював повний робочий день на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» прибиральником гарячого металу.
Суд першої інстанції зауважив, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Суд першої інстанції врахував, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 1, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Суд першої інстанції з`ясував, що навчання позивача в Криворізькому металургійному технікумі закінчилось 01.07.1993, позивач розпочав роботу на підприємстві з 09.07.1993, тому перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, що є підставою для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1.
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 14.03.2026 року № 047150035225, підлягає скасуванню, як протиправне.
З метою ефективного захисту прав позивача, суд першої інстанції вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованих пільгових періодів роботи позивача судовим рішенням.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивачу до пільгового стажу правомірно не зараховано період роботи з 09.07.1993 по 19.03.2000 згідно довідки №55-253 від 12.02.2026, адже цей період не підтверджено результатами атестації робочих місць за умовами праці. Вважає, що немає підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1989 року по 01.07.1993 року, адже навчальний заклад не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти. Наполягає, що страховий стаж позивача становить 36 років 4 місяці 25 днів, пільговий стаж позивача складає 11 місяців 22 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 06 березня 2026 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1.
Згідно з рішенням № 047150035225 від 14.03.2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу відмовлено.
В обґрунтування оскарженого рішення відповідач вказав, зокрема страховий стаж становить 36 років 04 місяці 25 днів; пільговий стаж особи за списком № 1 становить 11 місяців 22 дні.
За доданими документами до пільгового стажу по Списку №1 не зараховано період роботи з 09.07.1993 по 19.03.2000 згідно із довідкою №55-253 від 12.02.2026, оскільки цей період не підтверджений результатами атестації робочих місць за умовами праці.
Заявник матиме право на пенсійну виплату з 15.12.2033 або при набутті необхідного пільгового стажу.
Вважаючи протиправним рішення № 047150035225 від 14.03.2026 року, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Згідно приписів п.1 ч.2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:
довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 цього Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 047150035225 від 14.03.2026 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 через відсутність у позивача необхідного пільгового стажу за Списком №1 – 10 років, що передбачено п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058. Також, за змістом спірного рішення пенсійний орган визначив, що пільговий стаж позивача за Списком №1 складає 11 місяців 22 дні.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 55-253 від 12.02.2026 позивач у період з 09.07.1993 по 19.03.2000 працював повний робочий день у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді, що передбачена Списком №1 – вальцювальником стана гарячого прокату.
В свою чергу, пенсійним органом позивачу не зараховано період роботи з 09.07.1993 по 19.03.2000 до пільгового стажу за Списком №1 згідно із довідкою №55-253 від 12.02.2026, оскільки цей період не підтверджений результатами атестації робочих місць за умовами праці.
Апеляційний суд враховує, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до пільгового стажу позивача за Списком №1 підлягає зарахуванню період з 09.07.1993 по 19.03.2000 відповідно до довідки № 55-253 від 12.02.2026.
Згідно приписів ст. 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
З наявної у справі довідки №167/01-09 від 02.12.2025 вбачається, що позивач з 01.09.1989 по 01.07.1993 навчався у технікумі.
Згідно приписів ст. 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
За змістом ст. 17 Закону № 103/98-ВР, професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
Статтею 18 Закону № 103/98-ВР визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
За положенням ст. 3 Закону № 103/98-ВР, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.
Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.
Відповідно до ст. 5 Закону № 103/98-ВР, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.
Згідно ст. 19 Закону № 103/98-ВР, заклади професійної (професійно-технічної) освіти незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
На час навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII.
Згідно вказаного закону до професійно-технічних навчальних закладів (училищ, професійних шкіл) приймаються громадяни СРСР, які закінчили восьмирічну або середню загальноосвітню школу, середня спеціальна освіта здійснюється в технікумах, училищах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до середніх спеціальних навчальних закладів.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, період навчання може бути зараховано не лише до загального трудового стажу, а і у стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників. Умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.
У спірному випадку судом першої інстанції встановлено та не спростовано відповідачами те, що після навчання 01.07.1993, позивач розпочав роботу на підприємстві з 09.07.1993, тому перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, що є підставою для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для зарахування періоду навчання позивача до спеціального стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року у справі №160/7312/26 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя О.В. Головко 

суддя І.Ю. Добродняк