Подільський районний суд міста Полтави 
Справа № 553/2055/26 
Провадження № 2/553/1619/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

06.07.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави в складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Летюченко В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №553/2055/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит – Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит – Капітал» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просять суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 15035-01/2025 від 07.01.2025 у розмірі 5200,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.01.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем було укладено кредитний договір № 15035-01/2025, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом в кредитному договорі.19.06.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія « Кредит – Капітал» укладено Договір факторингу № 19062025, у відповідності до умов якого TOB «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) TOB "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" за плату належні йому права вимоги, а TOB "Фінансова компанія «Кредит - Капітал" приймає належні TOB «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №19062025 від 19.06.2025 ТОВ "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 18 790, 72 грн, з яких: 5190,56 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4204,8 грн - сума заборгованості за відсотками; 9395,36 грн - сума заборгованості за штрафом, 0,00 грн сума комісії за видачу кредиту.
Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 8 000,00 грн.
08.06.2026 року ухвалою Подільського районного суду міста Полтави прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
23.06.2026 року представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Фабро Є.А. подано відзив на позовну заяву, в якому прохав позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» задовольнити частково - у межах залишку основного боргу (тіла кредиту) – 739,48 грн, в іншій частині зяавлених позовних вимог прохав відмовити у понвому обсязу. Зважаючи на те, що на час укладання кредитного договору ОСОБА_1 07.01.2025 року, була дружиною військокослуховця ОСОБА_2 , який відповідно до довідки військової частин НОМЕР_1 Міністерства оборони України проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 13.07.2023 року по теперішній час.
Відповідач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 19 версеня 2024 року. 
Тобто, на час укладання кредитного договору ОСОБА_1 була дружиною військовослужбовця ЗСУ та відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/ або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. 
За таких обставин позов має бути задоволено частково, та стягнуто з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит – Капітал» заблргованість за тілом кредиту, яка повинна бути розрахована наступним чином. Стороною відповідача визнавалось, що за кредитним договором було заявлено суму кредиту 5200 грн. Саме ця сума є максимальною базою для визначення боргу відповідача перед кредитором. Поряд з цим, відповідачем зазначалось про те, що ця сума не може бути стягнута без урахування сплачених коштів. З розрахунку позивача вбачається, що за кредитним договором відбражено платежі здійснені ОСОБА_1 за кредитним договором, зокрема у період з 18.01.2025 року по 04.02.2025 року в розрахунку зазначено оплату всього по 21,50 грн за кожен день, а у період з 05.02.2025 року по 16.06.2025 року – оплату всього по 30,86 грн за кожен день. Стороною відповідача наводився розрахунок фактично внесених коштів ОСОБА_1 , з метою виконання взятих на себе зобов`язань, що загалом становить 4 460,52 грн, яка складається з наступних платежів: за період з 18.01.2025 року по 04.02.2025 року – 18 днів по 21,50 грн, що становить 387,00 грн; за період з 05.02.2025 року по 16.06.2025 року – 132 днів по 30,86 грн, що становить 4073,52 грн (разом 387,00 грн + 4073,52 грн = 4460,52 грн). Таким чином, залишок тіла кредиту після врахування всіх здійснених платежів становить 739,48 грн ( з розрахунку: 5200 грн отриманих кредитних коштів мінус 4 460,52 грн – фактично сплачених коштів).
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Фабро Є.А. в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити слухання справи у його відсутність та відсутність відповідачки, позовні вимоги прохали задовольнити частково – у межах залишку основного боргу (тіла кредиту) у розмірі 739,48 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити, так як вказані нарахування не підлягають стягненню з дружини військовослужбовця відповідно до п. 15 ч.1 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Судом встановлено, що 07.01.2025 року між ТзОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту №15035-01/20, згідно з умовами якого відповідач отримав кошти в розмірі 5200,00 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти відповідно до умов договору.
Таким чином, позичальник ОСОБА_1 погодилася на укладення договору саме такої форми, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису ( п. 8 договору, реквізити та підписи сторін), та про що не заперечував представник відповідача.
Відповідно до умов договору ТОВ «СТАР Файнес Груп» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в сумі 5200,00 грн. шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № 4323-35хх-хххх-2814, строком на 120 днів, із процентною ставкою, відсотків річних – 0,90 % в день, що становить 328,50% річних, тип процентної ставки – фіксована, платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, обов`язкові до укладення договору - комісія за надання кредиту в розмірі 520,00 грн, що складає 10,00% від виданого тіла кредиту. Відповідно до паспорту споживчого кредиту загальні витрати за кредитом становлять – 6136,00 грн орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить – 11336,00 грн, реальна річна процентна ставка, відсотків річних становить 2572,74%.
При цьому, кошти були перераховані відповідачу 07.01.2025 року на карту № НОМЕР_2 , що підтверджується повідомленнями ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
Таким чином, ТОВ «СТАР Файнес Груп» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що визнавалось стороною відповідача.
19.06.2025 року між ТОВ «СТАР Файнес Груп» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №19062025 відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 15035-01/20 від 07.01.2025 року.
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Така позиція викладена і Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15.
Отже, позивач як новий кредитор набув прав вимоги до відповідача за кредитним договором №15035-01/20 від 07.01.2025 рокуна загальну суму 18790,72 грн. На підтвердження переходу права вимоги до позивача до позову долучено Акт прийому – передачі Реєстру боржників за договором факторингу №19062025 від 19.06.2025 року та витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №19062025 від 19.06.2025 року, а тому фактор має право звернутись із вимогами про стягнення заборгованості з відповідачки за вказаним кредитним договором.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексуУкраїни зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексуУкраїни за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексуУкраїни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Суд констатує, що відповідач, підписавши кредитний договір, не лише погодила умови договору, але й скористалася кредитними коштами.
Відповідач не заперечує отримання кредитних коштів, однак заперечує наявність заборгованості у зв`язку з частковою сплатою заборгованості та наявністю у неї пільг, поширених, як на члена сім`ї військовослужбовця.
Відповідно до ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Спірний кредитний договір не налжить до винятків, зазначених у пункті 15 частини 1 ст. 14 Закону. З паспорта споживчоого кредиту та умов договору вбачається, що кредит надано як споживчий кредит на придбанння товарів, робіт або послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою чи незалежною професійною діяльністю. Договір не був укладений для прибанння житла, автомобіля або встановлення фотоелектричних модулів чи вітрових електроустановок. Таким чином, встановлені законом винятик не застосовуються.
Як слідує з матеріалів справи, відповідач, укладаючи кредитний договір, не повідомила позивача про наявність у неї пільг, передбачених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», хоча відповідно до п.6.2. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) мала це зробити, проте невиконання відповідачкою такого обов`язку не може слугувати підставою для незастосування судом норм ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до спірних правовідносин, адже Закон гарантує відповідачу таку пільгу незалежно від обізнаності про неї кредитодавця.
Судом встанволено, що відповідач ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 19 вересня 2024 року, після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 . Відтак, на дату укладення кредитного договору – 07.01.2025 року ОСОБА_1 вже перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ..
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерство оборони України, солдат ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 13.07.2023 року по тепершіній час.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримала 5 200 грн кредитних коштів, і відповідачем відповідно до умов кредитного договору здійснено ОСОБА_1 платежі, зокрема у період з 18.01.2025 року по 04.02.2025 року в розрахунку зазначено оплату всього по 21,50 грн за кожен день, а у період з 05.02.2025 року по 16.06.2025 року – оплату всього по 30,86 грн за кожен день. Загалом, відповідачем ОСОБА_1 внесено платежів на суму 4 460,52 грн, яка складається з наступних платежів: за період з 18.01.2025 року по 04.02.2025 року – 18 днів по 21,50 грн, що становить 387,00 грн; за період з 05.02.2025 року по 16.06.2025 року – 132 днів по 30,86 грн, що становить 4073,52 грн (разом 387,00 грн + 4073,52 грн = 4460,52 грн).
Тобто, враховуючи встановлені обставини, приписи ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», слід виходити з того, що ОСОБА_1 має заборгованість перед товариством у розмірі 739,48 грн (з розрахунку: 5200 грн отриманих кредитних коштів мінус 4 460,52 грн – фактично сплачених коштів).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі вищевикладеного, врахувавши позицію відповідача про часткове визнання основної суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 739,48 грн., суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» підлягає до часткового задоволення позовних вимог, а саме із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 15035-01/2025 від 07.01.2025 року у розмірі тіла кредиту в сумі 739,48 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На думку суду, понесені позивачем витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, в розмірі 8 000 грн підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, які підтверджені наявними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема, копією договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК Кредит - Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», актом прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги, платіжною інструкцією, а тому вважає за необхідне їх стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 314,83 грн.
Крім того у відповідності до вимог ч. 1 ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 104,77 грн.
На підставі викладеного, ст. ст. 207, 512, 514, 525, 611, 612, 623-625, 1049, 1050, 1077, 1078, 1082 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України , суд,
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит – Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи: 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль – Стоцького,1, 28 корпус, 4-й поверх) суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 739,48 грн. (сімсот тридцять дев`ять грн. 48 коп), судові витрати зі сплати судового збору в сумі 104,77 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 314,83 грн.
В іншій частині позовоних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Кредит – Капітал» - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 06.07.2026 року.
Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Ю. В. Фоміна