П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/40647/25

| Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І. Дата і місце ухвалення: 09.07.2026р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2026 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану здоров`я Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №ЦО 4562 від 31.01.2025р. щодо зміни ІІ групи інвалідності на ІІІ групу інвалідності з 02.10.2024р. до 02.10.2025р.;
- зобов`язати відповідача залишити рішення Одеської обласної МСЕК, оформлене довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №974891 від 02.10.2024р., яким позивачу встановлено ІІ групу інвалідності (загальне захворювання) строком до 01.11.2026р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 12.09.2022р. вона отримала статус особи з інвалідністю ІІ групи, який згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №974891 від 02.10.2024р. продовжено до 01.11.2026р. Однак, спірним рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану здоров`я ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №ЦО 4562 від 31.01.2025р. ОСОБА_1 змінено групу інвалідності з ІІ на ІІІ групу та встановлено її термін 1 рік. Таке рішення відповідача позивач вважає незаконним та зазначала, що ОСОБА_1 самостійно не зверталася та не ініціювала питання щодо перегляду групи інвалідності, рішення про зміну групи інвалідності прийнято відповідачем без будь-якої участі позивача. Позивач стверджувала, що наразі достеменно не відомо на підставі яких нормативно-правових документів ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» скасувала їй ІІ групу інвалідності. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану здоров`я Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №ЦО 4562 від 31.01.2025р. щодо зміни ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності на ІІІ групу інвалідності з 02.10.2024р. до 02.10.2025р.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Центру оцінювання функціонального стану здоров`я Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Державна установа «Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 09.07.2026р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не враховано, що перевірка обґрунтованості рішення МСЕК щодо ОСОБА_1 проводилася на виконання постанови слідчого у кримінальному провадженні №62024000000000923, внесеного до ЄРДР 21.10.2024р. Постанова слідчого є документом, що передбачений абз. 1 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», та у відповідності до ч.7 ст.110 КПК України є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
Також, апелянт посилається на те, що встановлення чи не встановлення групи і терміну інвалідності особі є комплексною процедурою та суд не може підміняти спеціалізований орган у визначені медичних діагнозів. Виключно експертною командою (колегіально) приймається рішення про відповідність особи критеріям встановлення групи і терміну інвалідності.
Посилається апелянт і на те, що процедура перевірки обґрунтованості вже прийнятого рішення є самостійним видом управлінської (контрольної) діяльності, яка не є аналогічною процесу медичного огляду, а тому не підпадає під дію процедурних вимог Інструкції №561. На зазначене звернув увагу Верховний Суд у постанові від 18 березня 2026 року у справі №360/660/25. Враховуючи контрольно-наглядову природу повноважень ЦМСЕК МОЗ, вимога обов`язкового очного огляду особи у випадках, коли наявна медична документація очевидно не підтверджує критерії інвалідності, була б надмірним тягарем для органу та суперечила б меті оперативного виправлення помилок у системі соціального захисту. А відтак, відсутність доказів виклику особи на огляд не є самостійною підставою для визнання рішення протиправним, якщо матеріали справи містять об`єктивні медичні дані, що однозначно спростовують встановлений раніше статус особи з інвалідністю. Законодавець виокремив дві окремі процедури, які стосуються перевірки рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, а саме: перевірка обґрунтованості такого рішення; проведення повторного оцінювання особи. Вказані дві процедури є самостійними та не є в обов`язковому порядку послідовними, що не було взято до уваги судом першої інстанції при розгляді справи.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, з наявних в справі виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та іншої медичної документації, складеної протягом 2019-2025 років, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє більше 10 років та неодноразово проходила стаціонарне лікування в Балтський ЦПМСД.
Враховуючи стан здоров`я позивача, 12.09.2022р. після огляду МСЕК, вона отримала ІІ групу інвалідності строком на 2 роки, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААГ №226065 (дата чергового переогляду 12.09.2024р.).
В подальшому позивач була оглянута МСЕК 02.10.2024р. та їй продовжено ІІ групу інвалідності до 02.10.2026р., про що свідчить довідка до акту огляду МСЕК серії 12ААГ №974891.
Указом Президента України №732/2024 від 22.10.2024р. введено у дію рішення Ради національної безпеки і оборони «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів».
Підпунктом «б» пункту 2 Рішення РНБО від 22.10.2024р. вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медикосоціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів. 
На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 25 жовтня 2024 року №1207 та 08 листопада 2024 року №1276, якими було внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. №1317 «Питання медико-соціальної експертизи». 
Наказом МОЗ України від 26.10.2024р. №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» на Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (код згідно з ЄДРПОУ 03191673) було покладено права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ з дати підписання цього наказу.
30.01.2025р. прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора Барабаш А.Г. на адресу Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», направлено постанову у кримінальному провадженні №62024000000000923, внесеного до ЄРДР 21.10.2024р., про залучення спеціалістів для отримання відомостей, зокрема: здійснити перевірку обґрунтованості рішення МСЕК, оформленого довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 02.10.2024р. щодо призначення групи інвалідності ОСОБА_1 . 
Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану здоров`я Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №ЦО 4562 від 31.01.2025р. ОСОБА_1 скасовано ІІ група інвалідності та зазначено, що при оцінюванні функціонального стану позивачу може бути встановлена ІІІ група інвалідності терміном на один рік з 02.10.2024р. по 02.10.2025р., дата переогляду 25.09.2025р.
У вказаному рішенні зазначено, що перевірку обґрунтованості рішення про встановлення ОСОБА_1 ІІ груп інвалідності ініційовано на підставі листа від ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.01.2025р. №07. 
Дата перевірки обґрунтованості рішення: з 16.01.2025р. по 31.01.2025р.
В графі 9 «Обґрунтування рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці» вказаного рішення зазначено, що за представленими документами ступінь функціональних порушень відповідає ІІІ групі інвалідності, загальне захворювання, терміном на 1 рік.
У графі 10 рішення зазначено, що команда вивчила надану експертну документацію та прийшла до висновку, що ІІ група інвалідності, загальне захворювання, терміном на 2 роки, встановлена необґрунтовано. При оцінюванні функціонального стану ОСОБА_1 може бути встановлена ІІІ група інвалідності, загальне захворювання, терміном на 1 рік, з 02.10.2024р. по 02.10.2025р., дата переогляду 25.09.2025р. Підстава: Постанова КМУ від 03.12.2009р. №1317.
Не погоджуючись з правомірністю рішення ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №ЦО 4562 від 31.01.2025р. ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 та скасовуючи спірне рішення відповідача, виходив з того, що перевірка здійснювалася за відсутності підстав, передбачених чинним законодавством. Зокрема, суд зазначив, що згідно спірного рішення відповідача перевірку ініційовано на підставі листа №7 від 13.01.2025р. від Одеського обласного МСЕК, який не визначено підставою для проведення перевірки обґрунтованості рішень в п.51 Порядку №1338. 
При вирішенні спору судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_1 групу інвалідності встановлено в 2022 році та після повторного огляду їй група інвалідності продовжена, тобто, інвалідність позивача підтверджена двічі. Однак, підхід відповідача, за яким він обмежився виключно дослідженням документів без огляду позивача, не свідчить про прозорість і ясність дій суб`єкта владних повноважень, не мінімізує ризик помилок і не сприяє у юридичній визначеності в правовідносинах, які зачіпають важливі інтереси і права позивачки.
Також, суд звернув увагу, що в оскаржуваному рішенні взагалі не міститься будь-яких обґрунтувань його прийняття, відповідач обмежився тільки твердженням про те, що ІІ група інвалідності встановлена необґрунтовано та має бути встановлена ІІІ група інвалідності, без надання оцінки та аналізу документів та без зазначення конкретних підстав його прийняття, а ні в рішенні, а ні в відзиві на позовну заяву не наведені, не обґрунтовано причини не прийняття висновків комісій, які робилися в 2022 році, 2024 році, не обґрунтовано в чому їх невідповідність, тощо.
За наведених обставин у їх сукупності суд дійшов висновку про протиправність рішення ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №ЦО 4562 від 31.01.2025р. та його скасування.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон №875-ХІІ).
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 6 Закону захист прав, свобод і законних інтересів осіб з інвалідністю забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом.
Особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
За визначенням, наведеним в абз.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон №2961-IV) інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року. 
У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.
З метою забезпечення належного захисту прав та законних інтересів громадян України, посилення протидії корупції в державних органах, недопущення зловживань у сфері медико-соціальної експертизи Радою національної безпеки і оборони України 22.10.2024р. прийнято рішення «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів».
Означене рішення введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024р. №732/2024.
Пунктом 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024р. «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Згідно підпунктів б-ґ пункту 2 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024р. Кабінету Міністрів України рекомендовано:
- забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів (далі - робочі групи);
- у тримісячний строк доповідь про результати перевірки робочими групами обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам державних органів, у разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень - ініціювання їх перегляду в установленому порядку та інформування за наявності підстав правоохоронних органів, а також інших уповноважених органів для вжиття ними відповідних заходів реагування;
- підготовку та подання Міністерством охорони здоров`я України разом з Міністерством цифрової трансформації України на розгляд Кабінету Міністрів України у двотижневий строк плану цифровізації проходження всіх етапів медико-соціальних експертних комісій;
- проведення разом із Пенсійним фондом України, Державним бюро розслідувань, Національною поліцією України, Службою безпеки України у тижневий строк аудиту нарахувань пенсійних виплат по інвалідності посадовим особам державних органів.
Законом України від 19 грудня 2024 року №4170-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Закон №4170-ІХ), який введено в дію з 01.01.2025р., внесені зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.
Відповідно до абз. 1-6 пункту 2, що йде за Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», Закону №4170-IX установлено, що особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності; документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є: видані до 31 грудня 2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування; особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням (за зверненням опікуна - у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності).
На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 25.10.2024р. №1207 «Про внесення зміни до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу», від 08.11.2024р. №1276 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317».
Згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 (далі - Положення №1317) з урахуванням змін, внесених зазначеними вище постановами Уряду України, МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.
26.10.2024р. Міністерством охорони здоров`я України видано наказ №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ».
Пунктом 1 цього наказу права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» з дати підписання цього наказу.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024р. №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ.
У пункті 5 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024р. №1809 вказано про необхідність виконуючій обов`язки державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» (Валентині Зражевській) протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» згідно з актом приймання-передачі.
Перелік повноважень, якими наділено комісію визначений в пункті 11 Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.10.2024р. №1809, згідно із яким комісія, зокрема, проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх; повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми; на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил.
01.01.2025р. набули чинності положення постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024р. №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Абзацами 2 та 6 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024р. №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31.12.2024р.
Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Передусім, колегія суддів зауважує, що суд не наділений повноваженнями щодо встановлення діагнозів, у межах даної справи проводиться правова перевірки дотримання процедури прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.
Згідно з висновком Верховного Суду, сформованим у постанові від 30.11.2020р. у справі №200/14695/19-а, суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.
Пунктом 10 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024р. №1338 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Згідно п.51 Порядку №1338 Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями:
на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді;
за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу);
за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи.
Членам робочих груп з моніторингу забезпечується доступ до інформації про рішення, прийняті експертними командами та медико-соціальними експертними комісіями (без зазначення наявних у таких рішеннях персональних даних осіб, яким проведено оцінювання, та осіб, які входять до складу відповідних експертних команд та комісій).
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється.
Оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що процес ухвалення рішення експертною командою передбачає чітку та структуровану процедуру, спрямовану на забезпечення об`єктивності, прозорості й точності.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2026р. по справі №280/4630/25 висловив правову позицію, що якщо документ правоохоронного органу, на який посилається відповідач, має характер процесуального акта, прийнятого в межах кримінального провадження, та є обов`язковим до виконання, його отримання створює для відповідача правовий обов`язок реагування у межах компетенції, визначеної пунктом 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.
Однак, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, у даному випадку підставою для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці, у рішенні Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №ЦО 4562 від 31.01.2025р. зазначено лист №7 від 13.01.2025р. від Одеського обласного МСЕК, який не визначено п.51 Порядку №1338 як підстава для проведення перевірки обґрунтованості рішень.
Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем не надано жодного доказу, що вказаний лист Одеського обласного МСЕК є запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи в розумінні абз.2 п.51 Порядку №1338.
Щодо посилання апелянта на лист Офісу Генерального прокурора від 30.01.2025р. №17/2/1-20401-24, який надійшов на адресу відповідача 03.02.2025р. та до якого додана постанова прокурора Офісу Генерального прокурора від 30.01.2025р. про залучення спеціалістів для отримання відомостей, відповідно до якої залучено в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №62024000000000923 від 21.10.2024р. спеціалістів Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» для проведення перевірки обґрунтованості рішень, прийнятих МСЕК, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, такої постанови на час початку перевірки (16.01.2025р) ще не існувало.
А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач провів перевірку обґрунтованості рішення стосовно встановлення позивачу інвалідності з порушенням встановленої процедури, а саме: пункту 51 Порядку №1338.
Оскільки у спірних правовідносинах перевірка здійснювалася за відсутності підстав, передбачених нормами чинного законодавства, тому прийняте за наслідками такої перевірки рішення не може бути визнано законним. 
Також, колегія суддів звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні взагалі не міститься будь-яких обґрунтувань його прийняття.
Відповідач обмежився тільки твердженням про те, що ІІ група інвалідності встановлена ОСОБА_1 необґрунтовано та має бути встановлена ІІІ група інвалідності без надання оцінки та аналізу документів та без зазначення конкретних підстав його прийняття.
Ні під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, а ні в оскаржуваному рішенні відповідачем не обґрунтовано причини не прийняття висновків комісій, які робилися в 2022 році та 2024 році щодо стану здоров`я ОСОБА_1 , не обґрунтовано в чому їх невідповідність, тощо.
Рішення суб`єкта владних повноважень є обґрунтованим тоді, коли воно містить зрозумілий зв`язок між установленими фактичними обставинами, дослідженими доказами, застосованими нормами права та кінцевим висновком органу.
В свою чергу, дослідивши оскаржуване рішення та протокол колегія суддів зазначає, що в них не зазначено конкретних досліджених документів та не вказано які саме документи лягли в основу висновку, а оскаржуване рішення містить лише стислий висновок експертної команди про необґрунтованість встановлення позивачу ІІ групи інвалідності.
Це рішення не містить: конкретного переліку медичних документів, які досліджувала експертна команда; аналізу кожного релевантного медичного документа; пояснення, які саме документи МСЕК поклала в основу скасованого рішення МСЕК; пояснення, які саме дані відсутні або суперечливі; обґрунтування, чому зазначені розбіжності є достатніми саме для скасування рішення; оцінки можливості формування нового рішення; мотивів відсутності потреби у повторному оцінюванні або повному медичному обстеженні; оцінки пропорційності такого втручання у правове становище позивача.
Наявність у формі рішення графи «обґрунтування» означає, що рішення має містити не лише кінцевий висновок, а й мотиви, за якими експертна команда дійшла такого висновку. 
У постанові Верховного Суду від 28 листопада 2022 року у справі №826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Suominen v. Finland», заява № 37801/97, зазначено, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення..
Критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.
Як зазначалось вище, суд не наділений повноваженням самостійно здійснювати оцінку підставності прийняття певного висновку з медичних критеріїв, водночас, до повноважень суду належить аналіз спірного рішення відповідача критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, зокрема в частині обґрунтованості.
У п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.
Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Відтак, невиконання ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.
Колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений, зокрема у постановах від 20 травня 2022 року у справі №340/370/21, від 16 березня 2023 року у справі №160/18668/2 та від 16 травня 2023 року у справі №380/3195/22, згідно якого невмотивованість та неналежна обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень є достатньою за визначених обставин справи підставою для визнання такого рішення протиправним.
Оцінюючи вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно та у достатньому обсязі встановив фактичні обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 вересня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук