ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1759/26
№ 2/183/857/26
13 серпня 2026 року       м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання – Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняу у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» (далі ТОВ «ФК «Суперіум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №99276616 від 01 лютого 2022 року в розмірі 17142,40 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до ТОВ «ФК «Профіль» з метою отримання позики на придбання товару, у зв`язку із чим було укладено заяву-анкету №99276616 від 01 лютого 2022 року на наступних умовах: 10704 грн сума позики, 5% - комісія за управління позикою після пільгового періоду, 0,0001 % річних на строк 12 місяців.
Підписанням заяви-анкети, відповідач підтвердив, що вся інформація або надані ним документи є чинними, повними і достовірними. Також акцептував публічну пропозицію фінансової компанії на укладання договору про надання позики ТОВ «ФК «Профіль» для фізичних осіб яка розміщена на сайті фінансової компанії: casharing.com.ua, в повному обсязі, з урахуванням Умов і правил надання фінансових послуг, Тарифами, Паспортом позики, Таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики та складають Договір про надання позики, укладання якого відповідач підтвердив і зобов`язався виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання ТОВ «ФК «Профіль» заповненої та підписаної відповідачем цієї заяви-анкети на приєднання до договору.
Перерахування коштів за придбання товарів та отримання відповідачем позики підтверджується платіжною інструкцією.
Позичальник у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «Профіль» відступлено ТОВ «ФК «Суперіум» на підставі договору факторингу №1 від 15 січня 2024 року право вимоги до відповідача за вищевказаним Договором.
У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору, загальний розмір заборгованості відповідача у відповідності до реєстру боржників до договору факторингу №1 від 15 січня 2024 року складає 17142,40 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 10714 грн, заборгованість за комісіями 6428,40 грн. Як зазначає позивач, ним не перераховувався вказаний розмір заборгованості, нарахований первісним кредитором до моменту передачі права вимоги. За таких обставин, ТОВ «ФК «Суперіум» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вищезазначеному розмірі.
Ухвалою судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2026 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників справи.
Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.
Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.
Судом установлено, що між ТОВ «ФК «Профіль» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання останнім заяви-анкети №99276616 від 01 лютого 2022 року про приєднання до договору про надання позики ТОВ «ФК «Профіль» для фізичних осіб.
Згідно заяви-анкети позика надана на наступних умовах: кредитний продукт StandartA, сума позики - 10714 грн, сума оплати товару 9740 грн, разова комісія 974 грн, , строк позики становить 12 місяців, комісія за управління позикою 5.0 %; розмір процентної ставки 0,0001 % річних.
У заяві-анкеті міститься графік платежів таблиця обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики для погашення позики та суми погашень.
01 лютого 2022 року відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту з аналогічними умовами, підтвердивши таким чином отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість позики, надані виходячи із обраних умов кредитування, отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі у разі невиконання зобов`язань за договором.
Кредитодавець свої зобов`язання виконав. Факт виконання кредитором свого обов`язку підтверджується платіжною інструкцією та товарним чеком на придбання товарів.
15 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Профіль» та ТОВ «ФК «Суперіум» був укладений договір факторингу №1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «профіль» відступило, а ТОВ «ФК «Суперіум» прийняло права вимоги за договором (п.2.1 договору факторингу).
Відповідно до п.2.2 договору факторингу права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників (додаток №1), що підписується сторонами в день укладання цього договору та надсилається разом з актом приймання-передачі реєстр у боржників в електронному вигляді (додаток №2) клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору.
За п.5.1 договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього договору.
15 січня 2024 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками реєстр боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 15 січня 2024 року ТОВ «ФК «Суперіум» набуло права вимоги до відповідача за договором №99276616 від 01 лютого 2022 року на суму 17142,40 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 10714 грн, заборгованість за комісіями 6428,40 грн.
17 січня 2024 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками акт приймання-передачі документації
Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.
Отже, до ТОВ «ФК «Суперіум» перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується дослідженими доказами.
Судом також встановлено, що відповідачу 06 березня 2025 року направлялася ТОВ «ФК «Суперіум» досудова вимога про сплату заборгованості в сумі 3270,43 грн.
Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Суперіум» заборгованість ОСОБА_1 становить 17142,40 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 10714 грн, заборгованість за комісіями 6428,40 грн.
Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
Суд також відмічає, що відповідач доказів на спростування розміру суми заборгованості не надав, а тому суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка і підлягає стягненню з відповідача.
Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 6428,40 грн заборгованості по комісії, то слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію (плату) за обслуговування кредиту.
В той же час, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Тобто комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2022 року в справі № 202/5330/19 зазначив: «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно укладеного кредитного договору визначена комісія за управління позикою, яка визначена у 5%.
При цьому договір не містить переліку послуг за які встановлена комісія. Зі змісту цього договору, укладеного між сторонами, неможливо визначити та встановити, за які саме послуги надані кредитодавцем, встановлено плату у вигляді комісії.
Суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні спірного договору, а тому положення договору позики щодо обов`язку позичальника сплачувати щоденну комісію є нікчемними згідно з ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21.
Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
З огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості зі сплати комісії в розмірі 6428,40 грн задоволенню не підлягають.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №99233911 від 16 серпня 2021 року в розмірі 10714 грн заборгованість за основним боргом.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.1, п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Так позивачем по справі сплачений судовий збір та понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу позовної заяви з доданими матеріалами на суму 146,00 грн, що підтверджується описом поштового відправлення, а також квитанцією.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1664 грн судового збору та 91,25 грн витрат, понесених у зв`язку з оплатою поштового відправлення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» заборгованість за договором №99276616 від 01 лютого 2022 року у розмірі 10714 грн., а також 1664 грн судового збору та 91,25 грн витрат, понесених у зв`язку з оплатою поштового відправлення.
У решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», код ЄДРПОУ 42024152, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, 23-А, нежитлове приміщення №35А
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено і підписано 13 серпня 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.