479/1792/25
2/479/354/26
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
(заочне)
20 липня 2026 року с-ще Криве Озеро
Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого – судді Репушевської О.В.,
при секретарі судового засідання Рябощук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Криве Озеро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №479/1792/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:

ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 29597,72 грн., яка виникла в результаті невиконання відповідачем умов кредитного договору №164563 від 19 грудня 2024 року, укладеного між відповідачем та ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС". 16 квітня 2025 року ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу №16042025 року, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" передає (відступає) ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" приймає належні ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 30997,72 грн.. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" в сумі 30997,72 грн., з яких: з яких: 17517,72 грн. заборгованість по кредиту, 11379 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 701 грн. заборгованість по комісії, 1400 грн. штрафні санкції. В зв`язку з чим, змушений звернутися до суду за захистом свої прав.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві. Не заперечує проти задоволення заочного рішення.
Відповідач повторно до суду не з`явилась, про час слухання справи повідомлялась належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на адресу суду від відповідача не надходило. 
За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно ст.280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено судом, що 19 грудня 2024 року між ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №164563, згідно якого останньому надано кредит в сумі 18750 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.
Даними виписки АТ КБ "ПриватБанк" підтверджується факт перерахування коштів ОСОБА_1 19 грудня 2024 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 15000 грн.(а.с.135).
16 квітня 2025 року ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу №16042025 року, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" передає (відступає) ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" приймає належні ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" права вимоги до боржників. 
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №16042025 від 16 квітня 2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 30997,72 грн., з яких: з яких: 17517,72 грн. заборгованість по кредиту, 11379 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 701 грн. заборгованість по комісії, 1400 грн. штрафні санкції. 
Так, відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.ч.1 та 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Розмір процентів та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язання може бути замінений іншою собою внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення суми комісії у розмірі 701 грн., суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року №204/224/21, у якій суд дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Також, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Тому враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору щодо обов`язку відповідача сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 701 грн. задоволенню не підлягають.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами підлягають задоволенню.
Позивач не просить стягувати з відповідача заборгованість за штрафними санкціями.
Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 896,72 грн., з яких: з яких: 17517,72 грн. заборгованість по кредиту, 11379 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 365,02 грн. (28 896,72/29597,72*2422,40 грн.).
При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.
Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн..
Відповідно до ч.1 п.1 ч. 3 ст. 133 та ч.1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд вважає необґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі 7000 грн. який, на переконання суду, не є співмірним із наданими адвокатом послугами та складністю справи, та приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на оплату послуг адвоката, пов`язані із складанням, поданням до суду цивільного позову в розмірі 3000 грн..
Саме такий розмір відповідатиме критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
На підставі ст.ст.526, 530, 549, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.4, 12, 81, 137, 141, 263-268, 280-282, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" (ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором №164563 від 19 грудня 2024 року в розмірі 28 896,72 грн., з яких: з яких: 17517,72 грн. заборгованість по кредиту, 11379 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, судовий збір у розмірі 2 365,02 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн..
В задоволенні решти вимог, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя :