Справа № 369/909/26
Провадження № 2-о/369/291/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2026 року м. Київ
Києво - Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді Козак І.А.,
при секретарі Кавун Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Пенсійний фонд України, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - 
В С Т А Н О В И В:
У січні 2026 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Постельга О.А., звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , є дружиною померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , незважаючи на різне написання прізвищ у документах.
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . Заявниця є пенсіонеркою за віком та, відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має право на перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Однак, рішеннями ГУ ПФУ в Харківській області від 21.11.2025 року та ГУ ПФУ в Миколаївській області від 15.12.2025 року заявниці було відмовлено у призначенні виплати. Причиною відмови стала розбіжність у написанні прізвища подружжя: у свідоцтві про смерть чоловіка вказано прізвище « ОСОБА_2 (через літеру «и»), тоді як у паспорті та пенсійних документах заявниці - « ОСОБА_2 » (через літеру «і»).
Встановлення даного юридичного факту необхідно заявниці для реалізації права на пенсійне забезпечення, оскільки іншим шляхом виправити розбіжності у документах померлої особи неможливо.
На підставі викладеного, представник заявника просить суд встановити юридичний факт що має юридичне значення, а саме: ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , незважаючи на різне написання прізвищ у документах.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 січня 2026 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.
Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Постельга О.А., 22 квітня 2026 року подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, при цьому підтримали заявлені вимоги та просили задовольнити у повному обсязі, на підставі наведеного у заяві обґрунтування та з урахуванням доданих до неї доказів. 
У судове засідання представники заінтересованих осіб Пенсійного фонду України, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області не з`явилися.
Дослідивши вищевказану заяву та письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст.268ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29 грудня 1979 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 
ОСОБА_1 є пенсіонером за віком. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 , як непрацездатна дружина померлого годувальника, має право на перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
З метою реалізації свого права 13 листопада 2025 року остання звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області. Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21 листопада 2025 року № 932440183018 їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про смерть значиться прізвище « ОСОБА_2, а згідно з паспортними даними та іншими документами заявниці - « ОСОБА_2 ».
08 грудня 2025 року заявницею повторно подано заяву до ГУ ПФУ в Київській області про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 15 грудня 2025 року № 932440183018 також було відмовлено, оскільки в свідоцтві про смерть прізвище годувальника не співпадає з даними паспорта заявниці.
Причиною відмови стала розбіжність у написанні прізвища, тому що у свідоцтві про смерть чоловіка вказано прізвище « ОСОБА_2 (через літеру «и»), тоді як у її паспорті та пенсійних документах прізвище зафіксовано як « ОСОБА_2 » (через літеру «і»).
Судом встановлено, що вказана розбіжність виникла внаслідок технічної помилки при перекладі прізвища з російської мови на українську під час оформлення паспортів. Попри різне фонетичне відображення, приналежність заявниці та померлого до однієї сім`ї підтверджується сукупністю доказів:
відмітками у паспортах про реєстрацію шлюбу;
свідоцтвом про народження спільної дитини;
документами на право спільної власності на житло;
експертним висновком ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України», згідно з яким вказані варіанти прізвищ є ідентичними та виникли через девіації при транслітерації.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно із ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.
Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Керуючись положеннями ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Із роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, слідує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Заявниця зазначила, що встановлення юридичного факту того, що ОСОБА_1 , є дружиною померлого ОСОБА_2 , можливе виключно шляхом звернення до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження, оскільки без встановлення цього факту вона не може реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
На підставі викладеного, оцінивши наявні у справі письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню. 
Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 4, 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Пенсійний фонд України, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є дружиною померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 15.07.2026 року

Суддя         Ірина КОЗАК