ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
06 липня 2026 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/5/25(607/26719/24) 	

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Охотницької Н.В.  
за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.
розглянув матеріали справи
за позовом Заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури, вул. Листопадова 4, м. Тернопіль, 46000 в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, вул. Костюшка, 8, м. Львів, 79000 в особі філії (структурного підрозділу) Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, вул. Грушевського 8, м. Тернопіль, 46021
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Тернопільська обласна військова адміністрація, вул. Грушевського, 8, м.Тернопіль, 46021 
до відповідача  ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
- Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна", вулиця Велика Васильківська, будинок 71, м. Київ, 03027, ЄДРПОУ 40995141;
- Департаменту розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації (вул. Грушевського, 8, м.Тернопіль, код ЄДРПОУ 04014074);
про відшкодування шкоди, заподіяної бюджету внаслідок не оприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини в сумі 1 171 922,13 грн
в межах справи №921/5/25 про неплатоспроможність  ОСОБА_1 
За участі представників:
прокурора: Куліковська Л.Б.;
позивача: Стефанів І.І.;
відповідача: Созанська Т.І.;
третіх осіб: не прибули
В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Суть справи: 
В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходиться справа №921/5/25 за заявою боржника ОСОБА_1 про неплатоспроможність фізичної особи.
17.12.2025 до Господарського суду Тернопільської області з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла справа №607/26719/24 за позовом Заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, в особі філії (структурного підрозділу) Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної бюджету внаслідок не оприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на баланс Тернопільської обласної державної адміністрації в сумі 1 171 922,13 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Згідно з Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.12.2025, матеріали справи №607/26719/24, передано судді Охотницькій Н.В. для розгляду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність), із присвоєнням номеру справи №921/5/25(607/26719/24).
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 22.12.2025 справу №607/26719/24 прийнято до провадження для розгляду в межах справи №921/5/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Постановлено здійснювати розгляд справи №921/5/25(607/26719/24) за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі №921/5/25(607/26719/24) на 19 січня 2026 року о 09:30 год. 
Ухвалою суду від 26.12.2025 задоволено заяву б/н від 22.12.2025 (вх. №8983 від 23.12.2025) представника ОСОБА_1 – адвоката Ороновської О.М. та надано останній доступ до електронної справи №921/5/25(607/26719/24) в підсистемі "Електронний суд".
07.01.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 06.01.2026 (вх. №108), сформований його представником у системі "Електронний суд", згідно якого останній просить суд залишити без руху позовну заяву Заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби в особі філії (структурного підрозділу) Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної бюджету внаслідок неоприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини в сумі 1 171 922,13 грн (у зв`язку із несплатою судового збору при зверненні із цим позовом) та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
12.01.2026 до суду через систему "Електронний суд" від Тернопільської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив б/н від 09.01.2026 (вх. №226), у якій прокурором наведено свої доводи в спростування заперечень відповідача.
14.01.2026 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 14.01.2026 (вх. №327), у яких останній наполягає на тому, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у цій справі; а також на необхідності залишення позову без руху, надавши прокуратурі строк для сплати судового збору, оскільки даний позов поданий за межами кримінального провадження, а відтак до його вирішення застосовуються загальні положення ГПК України.
Ухвалою суду від 19.01.2026 задоволено клопотання Тернопільської обласної прокуратури, викладене у позовній заяві №12-1062ВИХ-24-12-759-24 від 06.12.2024 (вх. №860-1 від 17.12.2025) та залучено до участі у цій справі Тернопільську обласну військову адміністрацію як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. 
Також, у підготовчому засіданні 19.01.2026, беручи до уваги клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави та надання сторонам, передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, належного вирішення судом завдань підготовчого провадження, суд відклав підготовче засідання на 02 лютого 2026 року о 09:05 год., без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання. 
30.01.2026 від Західного офісу Держаудитслужби надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень у справі (вх. №762).
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.02.2026 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , викладеного у відзиві на позов (вх.№108 від 07.01.2026), про залишення позовної заяви без руху – відмовлено та відкладено підготовче засідання у справі №921/5/25(607/26719/24) на 23 лютого 2026 року на 10:30 год. 
У підготовчому засіданні 23 лютого 2026 року, суд заслухавши думку присутніх представників сторін, беручи до уваги те, що станом на дату проведення підготовчого засідання Західним апеляційним господарським судом не вирішено питання щодо прийняття/неприйняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду від 02 лютого 2026 року до провадження, враховуючи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави та надання сторонам, передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, належного вирішення судом завдань підготовчого провадження, продовжив строк підготовчого провадження відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України та відклав підготовче засідання на 16 березня 2026 року о 10:00 год., без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання.
16.03.2026 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення б/н від 16.03.2026 (вх. №2026).
У підготовчому засіданні 16.03.2026, беручи до уваги усне клопотання прокурора про відкладення підготовчого засідання та неявку представника представників позивача і третьої особи, суд відклав підготовче засідання на 30 березня 2026 року о 10:15 год., без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання.
Ухвалою суду від 30.03.2026 частково задоволено клопотання ОСОБА_1 (вх. №2025 від 16.03.2026) про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Залучено до участі у справі №921/5/25(607/26719/24) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Седер Україна", вулиця Велика Васильківська, будинок 71, м. Київ, 03027, ЄДРПОУ 40995141. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 (вх. №2025 від 16.03.2026) в частині залучення до участі у справі Тернопільської обласної військової адміністрації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – відмовлено. Залучено до участі у справі №921/5/25(607/26719/24) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації (вул. Грушевського, 8, м.Тернопіль, код ЄДРПОУ 04014074). Продовжено строк підготовчого провадження у справі відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відкладено підготовче засідання у справі №921/5/25(607/26719/24) на 20 квітня 2026 року о 10:30 год. 
08.04.2026 року до суду через систему "Електронний суд" від Тернопільської обласної прокуратури надійшла заява б/н від 07.04.2026 (вх.№2795 від 08.04.2026) згідно якої остання просить долучити до матеріалів справи докази направлення третім особам – Товариству з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" та Департаменту розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації копії позовної заяви з додатками.
У підготовчому засіданні 20.04.2026 суд, враховуючи що сторонам забезпечено можливість подати заяви по суті справи, визначені ст. 161 ГПК України, які вони мали намір подати, відсутність заяв чи клопотань в присутніх у підготовчому засіданні прокурора та представника відповідача та відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, визначених ч. 2 ст. 183 ГПК України, у відповідності до ст. 185 ГПК України, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.05.2026 о 09:10 год. без постановлення окремого процесуального документа з зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що прокурора та представника відповідача повідомлено під розписку, а позивача та третіх осіб відповідною ухвалою суду.
У судовому засіданні 14.05.2026, судом розпочато розгляд справи №921/5/25 (607/26719/24) по суті та відкладено судове засідання у цій справі на 11.06.2026 року о 10:00 год. зі стадії вступного слова, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що присутнього прокурора та представника позивача повідомлено під розписку, а інших учасників - відповідною ухвалою суду.
В судовому засіданні 11.06.2026, враховуючи усне клопотання відповідача про відкладення судового засідання та відсутність заперечень з цього приводу у прокурора, суд відклав судове засідання у цій справі на 18.06.2026 року о 12:00 год. зі стадії вступного слова, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про учасників справи належним чином повідомлено.
18.06.2026 від Тернопільської обласної прокуратури через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№4748) відповідно до якого остання просила суд: - повернутися зі стадії судового розгляду до стадії підготовчого провадження у справі №921/5/25 (607/26719/24); - визнати поважними строки пропуску на подання копій матеріалів кримінального провадження №12019210000000262 від 09.07.2019 та поновити строк на подання цього доказу; - приєднати до матеріалів справи наступні докази, а саме: постанову про надання дозволу на отримання копій матеріалів кримінального провадження від 15.06.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_2 ; протокол допиту свідка ОСОБА_3 ; протокол допиту ФОП Шийко А.Г.; протокол допиту свідка ОСОБА_4 ; договір підряду ФОП Шийко А.Г.; товарно-транспортні накладні до договору підряду ФОП Шийко А.Г.; акти приймання робіт договір підряду ФОП Шийко А.Г.; договір підряду ФОП Власюк С.Г.; товарно-транспортні накладні та акти робіт до договору підряду ФОП Власюк С.Г.; товарно-транспортна накладна до договору підряду ФОП Власов дорога Ланівці-Москалівка; протокол допиту ТОВ "Терекопосуд" Валовича Р.Г.; договір підряду ТОВ "Терекопосуд" та товарно-транспортні накладні; протокол допиту ФОП Куделя О.В.; договір підряду ФОП Куделя О.В. та товарно-транспортні накладні; виписку про рух коштів ТОВ "Седер Україна".
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.06.2026 відмовлено у задоволенні клопотань Тернопільської обласної прокуратури про повернення до стадії підготовчого провадження, про визнання поважними строків пропуску на подання копій матеріалів кримінального провадження №12019210000000262 від 09.07.2019 та поновлення строку на подання таких доказів у справі №921/5/25(607/26719/24), викладених у клопотанні про долучення доказів (вх.№4748 від 18.06.2026). Клопотання Тернопільської обласної прокуратури про приєднання до матеріалів справи доказів, викладене у клопотанні про долучення доказів (вх.№4748 від 18.06.2026) – залишено без розгляду. 
Також в судовому засіданні 18.06.2026, враховуючи клопотання прокурора про відкладення судового засідання, суд продовжив строк розгляду справи відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відклав судове засідання у цій справі на 29.06.2026 о 12:00 год. зі стадії вступного слова, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що представника відповідача повідомлено під розписку, а прокурора, позивача та третіх осіб відповідною ухвалою суду. 
В судовому засіданні 29.06.2026, враховуючи клопотання прокурора про відкладення судового засідання, суд відклав судове засідання у цій справі на 06.07.2026 року о 10:30 год. зі стадії вступного слова, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що представників позивача та відповідача повідомлено під розписку, а інших учасників - відповідною ухвалою суду.
В судове засідання 06.07.2026 прибули прокурор та представники сторін. 
Треті особи участь уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Жодних заяв, клопотань від третіх осіб до суду не надходило.
Частинами 2, 3 ст.120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Згідно з ч.5 ст.6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Зокрема, Департаменту розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації та Тернопільській обласній військовій адміністрації копію ухвали суду від 29.06.2026 надіслано в електронному вигляді до їх електронних кабінетів і отримано останніми 29.06.2026.
Оскільки у Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" відсутній зареєстрований електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд", копії ухвал суду у цій справі від 30.03.2026, від 20.04.2026, 14.05.2026, 11.06.2026, 18.06.2026 та від 29.06.2026 надсилались на адресу його місцезнаходження, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вулиця Велика Васильківська, буд.71, м. Київ, 03027. 
Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням (ухвалою).
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, в даному випадку суду (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 14.01.2026 у справі №910/14515/24).
Отже, судом виконано процесуальні вимоги щодо повідомлення третіх осіб належним чином про час та місце розгляду справи. При цьому явка їх представників в судове засідання судом обов`язковою не визнавалася.
Під час розгляду справи судом заслухано позиції прокурора та представників сторін, досліджено докази, що містяться в матеріалах справи.
06 липня 2026 року справу розглянуто по суті та у відповідності до вимог статей 233, 240 ГПК України, проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Позиції учасників справи.
Прокурор у судовому засіданні 06.07.2026 підтримала позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив (вх. №226 від 12.01.2026), та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази. Просить стягнути з відповідача 1 171 922,13 грн шкоди, заподіяної бюджету внаслідок неоприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на баланс Тернопільської обласної державної адміністрації. 
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор посилається на те, що Соколовський В.М., працюючи на посаді заступника начальника Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА – начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду УКБ Тернопільської ОДА (постійного лісокористувача), видано ТОВ "Седер Україна" без наявності укладених з товариством письмових договорів про надання послуг із видалення старих та аварійних дерев на автомобільних дорогах загального користування місцевого значення Тернопільської області, лісорубні квитки серії ТЕ ЛРК №003100 та серії ТЕ ЛРК №003101 від 22.08.2018 щодо проведення рубки догляду на автомобільних дорогах О200911 Кременець-Дунаїв та С201001 (Ланівці-Теофіполь) - Москалівка. Таким чином, всупереч вимогам законодавства, відповідачем надано дозвіл на проведення рубки захисних насаджень юридичній особі, яка не є структурним підрозділом УКБ Тернопільської ОДА, постійним лісокористувачем чи підрядником за укладеним договором на виконання робіт чи надання послуг.
Надалі, упродовж серпня-грудня 2018 року ТОВ "Седер Україна" згідно лісорубного квитка ТЕ ЛРК №003100 від 22.08.2018 у лісових насадженнях в межах придорожньої захисної смуги за межами населених пунктів на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області 0200911 Кременець - Дунаїв, а також згідно лісорубного квитка ТЕ ЛРК №003101 від 22.08.2018 у лісових насадженнях в межах придорожньої захисної смуги за межами населених пунктів на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С201001 (Ланівці - Теофіполь), проведено рубки.
03.03.2020 проведено огляд місця події, а саме лісових насаджень в межах придорожньої захисної смуги за межами населених пунктів на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області 0200911 Кременець - Дунаїв та виявлено пні 282 дерев різних порід з різними діаметрами. 
31.07.2020 проведено огляд у лісових насадженнях за межами населених пунктів на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С201001 (Ланівці- Теофіполь) - Москалівка та виявлено 269 пнів дерев різних порід та різних діаметрів.
При цьому, в судовому засіданні 06.07.2026 прокурор зауважила, що порубка встановлена в більшій мірі саме тих дерев, які були вказані в лісорубних квитках ТЕ ЛРК №003100 та ТЕ ЛРК №003101 від 22.08.2018.
Зазначає, що деревина, отримана в результаті рубки дерев на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області 0200911 Кременець-Дунаїв та на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С201001 (Ланівці-Теофіполь) - Москалівка була вивезена на склад ТОВ "Седер Україна" поза межами бухгалтерського обліку Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації та використана під час господарської діяльності ТОВ "Седер Україна".
Перевіркою законності проведених операцій по видаленню зелених насаджень на об`єктах автомобільних доріг місцевого значення Тернопільської області, балансоутримувачем яких є УКБ ТОДА за період 2018-2019 роки встановлено нестачу лісопродукції на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області 0200911 Кременець-Дунаїв загальним об`ємом 1135,84 куб.м, а також на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С201001 (Ланівці – Теофіполь) - Москалівка, загальним об`ємом 1225,6698 куб.м, що зафіксовано у акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності УКБ Тернопільської ОДА за період з 01.01.2018 по 03.04.2020, проведеної уповноваженими особами Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області.
Вказана лісопродукція, в порушення вимог Порядку застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2015 №1219, на субрахунках УКБ Тернопільської ОДА оприбуткована не була, кошти від реалізації матеріалів (деревини) не поступали, заборгованість відсутня, та в ході обстеження лісопродукція не представлена в наявності.
Відтак, прокурор вказує, що ОСОБА_1 , будучи службовою особою органу влади, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, не дотримуючись вимог ст. 8 Закону України "Про державну службу", а також посадової інструкції, підпункту 9 пункту 5 Положення про УКБ ТОДА, без наявності укладених із ТОВ "Седер України" письмових договорів про надання послуг із видалення старих та аварійних дерев на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення 0200911 Кременець-Дунаїв, а також на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С201001 (Ланівці – Теофіполь) - Москалівка Тернопільської області, не вжив заходів і не забезпечив контролю за оприбуткуванням у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на балансі УКБ Тернопільської ОДА, яка загальним об`ємом 1225,61 куб.м та 1135,84 куб.м та була вивезена ТОВ "Седер Україна" та використана в господарській діяльності, внаслідок чого заподіяно матеріальну шкоду бюджету в загальній сумі 1 171 922,13 грн, яка до цього часу добровільно не відшкодована і яку прокурор просить стягнути з відповідача на підставі ст.1166 Цивільного кодексу України.
При цьому зауважує, що відповідно до посадової інструкції заступник начальника управління – начальник відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду УКБ Тернопільської ОДА несе персональну відповідальність за: неналежне виконання своїх посадових обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією; правопорушення, скоєні в процесі виконання посадових обов`язків в межах, визначених адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України; завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним законодавством. 
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2024 у справі №607/13180/23 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, а цивільний позов Державної екологічної інспекції у Тернопільській області та цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, третя особа Тернопільська обласна військова адміністрація до обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди залишено без розгляду.
Просить врахувати висновки, викладені зокрема у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №398/571/15-ц (провадження № 61-1059св20) та у постанові Верховного Суду від 17.08.2022 у справі №346/4425/18 (провадження №61-7008св21) про те, що звільнення від кримінальної відповідальності в контексті розглядуваного правового інституту не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У такому випадку КК України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими.
Зазначає, що обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. Відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України). Тоді як у даному випадку факт видачі лісорубних квитків усупереч встановленому законодавством порядку відповідачем та його представником не заперечується та не спростовано. Протиправна поведінка ОСОБА_1 полягає у невжитті заходів і незабезпечення контролю за оприбуткуванням у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на балансі управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації загальним об`ємом 1225,61 куб.м та 1135,84 куб.м, яка була вивезена ТОВ "Седер Україна". 
При цьому прокурор звертає увагу суду на те, що вказаний позов поданий прокуратурою задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування по якому здійснювалося в межах кримінального провадження №12019210000000262 від 09.07.2019, відповідачем у даному спорі є безпосередньо особа, яка мала статус обвинуваченого і щодо якої органом досудового розслідування здобуто достатні докази для обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. 
Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав заявлені прокурором вимоги з підстав, наведених також у поясненнях (вх.№762 від 30.01.2026). 
При цьому, посилається на обставини, встановлені в Акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності УКБ Тернопільської ОДА №05-21/3 від 12.08.2020, проведеної Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області.
Вказує на те, що лісорубні квитки на проведення рубок по догляду за автомобільними дорогами, у смугах відводу яких виявлено пні зрізаних дерев, УКБ Тернопільської ОДА видані ТОВ "Седер Україна", з яким не укладався договір на проведення робіт по видаленню дерев на дорогах 0200911 Кременець-Дунаїв та С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка. По даних бухгалтерського обліку Управління кошти від реалізації матеріалів (деревини) не поступали, заборгованість відсутня, деревина не оприбутковувалась та в ході обстежень не представлена в наявності. За підтвердженими фактами зрізання дерев в Управлінні відсутнє документальне підтвердження даних господарських операцій, що є порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні" від 16.07.1999 №996-XIV та п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88. Внаслідок вищевказаного, за результатами проведеної ревізії, встановлено, що державному бюджету завдано матеріальної шкоди на суму 1 065 101,91 грн.
При цьому зауважує, що надалі, для підтвердження розміру збитків, заподіяних державному бюджету внаслідок неоприбуткування зрізаної деревини у кримінальному провадженні №12019210000000262 від 09.07.2019 призначено товарознавчу експертизу. Згідно висновку експерта №6/1-899/20 від 29.09.2020 загальний розмір завданої ОСОБА_1 шкоди внаслідок невжиття заходів і незабезпечення контролю за оприбуткуванням у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на балансі Управління капітального будівництва Тернопільської облдержадміністрації, яка загальним об`ємом 1225,61 куб.м та 1135,84 куб.м була вивезена ТОВ "Седер Україна" і використана в господарській діяльності, становить 1 171 922,13 грн, що є ціною позову та підлягає стягненню до державного бюджету України.
Судом у судовому засіданні 06.07.2026 у представника позивача з`ясовано, що за результатами проведеної ревізії (акт №05-21/3 від 12.08.2020), позивачем було направлено вимогу УКБ Тернопільської ОДА про усунення виявлених порушень, проте така вимога, як і відомості щодо її виконання УКБ Тернопільської ОДА, в матеріалах справи відсутні. 
Представниця відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених зокрема у відзиві на позовну заяву (вх. №108 від 07.01.2026), запереченнях на відповідь на відзив (вх. №327 від 14.01.2026) та додаткових поясненнях (вх.№2026 від 16.03.2026). Вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не можуть бути задоволені з наступних підстав:
- Недоведеність складу цивільного правопорушення (зокрема, вини ОСОБА_1 ; наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями ОСОБА_1 та заподіянням шкоди; відсутність доказів реальної шкоди державному бюджету та недоведеність її розміру).
При цьому зазначає, що як вбачається із ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/13180/23 від 04.06.2024, суд постановив ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України (в ред. згідно із Законом №3207-VI від 07.04.2011) звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201920000000262 від 09 липня 2019 року - закрити. Цивільні позови залишено без розгляду. Отже, ухвалою не встановлено наявності вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Обвинувальний вирок у матеріалах справи відсутній. Також ухвалою суду не встановлено наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями ОСОБА_1 та заподіянням шкоди.
Зауважує, що заявлена сума шкоди сформована виключно шляхом розрахунків, здійснених контролюючим органом, без підтвердження фактичного вибуття майна, втрати бюджетних коштів або зменшення активів держави. У матеріалах справи відсутні докази того, що деревина, про яку йдеться у позові, була фактично реалізована або що існував обов`язок її реалізації, який не був виконаний. Не надано договорів купівлі-продажу, актів приймання-передачі, платіжних документів чи інших підтверджень отримання або ненадходження коштів до бюджету. Відсутні також докази того, що бюджет мав гарантовану можливість отримати відповідні доходи та зазнав їх втрати саме внаслідок дій або бездіяльності відповідача. Фактично позивач підміняє поняття реальної шкоди розрахунковими показниками, які ґрунтуються на припущенні про можливу реалізацію деревини за певною вартістю. Однак цивільне законодавство чітко розмежовує реальну шкоду та упущену вигоду і не допускає стягнення шкоди, яка має гіпотетичний або ймовірний характер. У даному випадку позивач не довів ані факту отримання доходу, ані факту його втрати, що виключає можливість визнання заявленої суми реальною шкодою.
Також посилається на те, що визначений у позовній заяві зрубаний обсяг деревини у розмірі 1135,84 куб.м та 1225,61 куб.м, який покладено в основу як розрахунку шкоди, так і висновків про її завдання, не підтверджений жодними первинними обліковими документами і визначений із суттєвим порушенням принципів достовірності, безпосередності та допустимості доказів. Первинні документи, які мали б фіксувати фактичний обсяг зрубаної деревини (лісорубні квитки з відмітками про фактичну заготівлю, відомості обліку деревини, акти приймання, матеріали лісовпорядкування), відсутні. А встановлення обсягу деревини здійснювалося не у 2018 році, а значно пізніше - у 2020 році, шляхом замірів пнів на місцевості та подальших розрахунків. Такий спосіб визначення обсягу не може вважатися достовірним з огляду на часовий розрив між фактичними подіями та моментом фіксації даних. Крім того, метод визначення обсягу деревини шляхом зворотних розрахунків від діаметра пнів є оціночним, оскільки не враховує індивідуальні характеристики дерев (висоту, кривизну стовбура, дефекти, ступінь ділової придатності), а також можливі втрати при заготівлі та транспортуванні. Фактично позивач використовує усереднені показники та формульні обчислення, які не дозволяють з достатнім ступенем точності встановити реальний обсяг заготовленої деревини. Заявлений позивачем обсяг зрубаної деревини є розрахунковим, орієнтовним та недоведеним, а отже не може використовуватися як належна фактична підстава для визначення ані розміру шкоди, ані причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заявленими збитками.
Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь-які первинні документи, які підтверджували б факт фізичного переміщення деревини до ТОВ "Седер Україна", факт приймання деревини ТОВ "Седер Україна", використання деревини ТОВ "Седер Україна". 
- ОСОБА_1 не є належним відповідачем у даній справі, оскільки УКБ Тернопільської ОДА не є постійним лісокористувачем; належним суб`єктом відшкодування збитків, завданих внаслідок незаконної рубки дерев є юридична особа постійного лісокористувача. 
Просить врахувати, що Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 09.08.2018 у справі №909/976/17, постанови Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №909/1111/16, від 20.08.2018 у справі №920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, від 19.09.2018 у справі №925/382/17, від 09.12.2019 у справі №906/133/18, від 20.02.2020 у справі №920/1106/17, від 18.05.2023 у справі №914/669/22, від 28.09.2023 у справі №927/32/23, від 12.09.2024 у справі №907/181/22, від 30.01.2025 у справі №907/48/24 та від 12.03.2025 у справі №909/131/24).
Також, за положеннями ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду, постійний лісокористувач несе цивільно-правову відповідальність за невжиття належних заходів із запобігання незаконним рубкам, незалежно від того, ким безпосередньо вчинено такі дії. Відтак, якщо позивач вважає, що УКБ Тернопільської ОДА було належним лісокористувачем, тому, на думку відповідача, саме вказана юридична особа є належним відповідачем у справі.
Окрім цього, листом №1144/01-13 від 24.10.2018 Управління капітального будівництва Тернопільської облдержадміністрації зверталося з проханням до ТОВ "Седер Україна" терміново повернути виписані оригінали лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №№003097, 0030999, 003100, 003101 як такі, що не відповідають оформленню згідно Закону України "Про лісове господарство". У відповідь на вказаний лист оригінали вказаних лісорубних квитків були повернуті Управлінню. 
Щодо акту ревізії від 12.08.2020 №05-21/3, просить врахувати, що останній за своєю правовою природою є документом фінансового контролю, який відображає позицію контролюючого органу, але не встановлює юридичних фактів і не має преюдиційного значення для суду. Такий документ не може сам по собі бути достатньою підставою для покладення цивільної відповідальності, підтверджувати факт завдання шкоди, вини відповідача та наявності причинно-наслідкового зв`язку. Наданий позивачем акт ревізії не породжує обов`язкових юридичних наслідків для відповідача у даній справі, а обставини, викладені в акті, підлягають доведенню на рівні з іншими обставинами, якими обґрунтовані вимоги та заперечення учасників справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №922/3816/19).
При цьому зауважує, що бухгалтерський облік є системою узагальнення інформації про господарські операції юридичної особи та ведеться від імені і в інтересах такої юридичної особи. Відсутність або неналежність первинних облікових документів свідчить про порушення фінансової дисципліни суб`єкта господарювання, однак безпосередньо не підтверджує факту завдання шкоди та не є доказом її наявності у цивільно-правовому розумінні. Облікові недопрацювання можуть мати значення для оцінки діяльності установи або притягнення її до відповідальності у публічно-правовій площині, але не створюють автоматичних підстав для майнової відповідальності конкретної фізичної особи. Тоді як позивач не конкретизує, які саме облікові дії або бездіяльність відповідача стали безпосередньою причиною ненадходження коштів до бюджету або втрати майна. У матеріалах справи відсутні докази того, що саме відповідач здійснював бухгалтерський облік, мав повноваження щодо його організації або безпосередньо формував первинні документи. За відсутності такого доказового зв`язку, твердження про персональну відповідальність відповідача є припущенням. Крім того, навіть у випадку встановлення порушень порядку ведення обліку, такі порушення не тотожні факту завдання шкоди. Облік є способом фіксації господарських операцій, а не самостійним джерелом майнових втрат. Без доведення факту реального вибуття майна або зменшення активів держави покладення відповідальності на фізичну особу є юридично необґрунтованим. Позивач (прокурор) безпідставно переносить наслідки недоліків у веденні бухгалтерського та фінансового обліку юридичної особи на відповідача як фізичну особу, не довівши ані його особистої протиправної поведінки, ані вини, ані причинно-наслідкового зв`язку між такими порушеннями та заявленою шкодою. 
З огляду на наведені заперечення відповідача, прокурор у відповіді на відзив (вх. №226 від 12.01.2026) серед іншого просить врахувати, що ухвала суду щодо закриття кримінального провадження відносно відповідача підтверджує факт вчинення кримінального правопорушення, а відтак і те, що вказані збитки заподіяні саме з підстав вчинення кримінального правопорушення. Даними досудового розслідування з`ясовано, а також надано відповідний письмовий доказ – обвинувальний акт відносно відповідача, який вказує що суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене саме цією особою, а також в якому обов`язково вказується розмір заподіяної шкоди, згідно з ст. 291, 283 КПК України. При цьому у разі якщо обвинувачений вважає себе невинуватим, навіть після спливу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності така особа має право та можливість вимагати розгляду кримінального провадження по суті згідно з ст. 49 КК України, ч. 8 ст. 284 КПК України, за результатом чого суд постановляє рішення у формі вироку: у разі вчинення відповідного діяння – обвинувальний, в іншому разі – виправдувальний.
Щодо долученого представником відповідача листа УКБ Тернопільської ОДА №1144/01-13 від 24.10.2024, зазначає, що такий додатково підтверджує, що видані відповідачем лісорубні квитки серії ТЕ ЛРК №003100 та №003101 не відповідали вимогам чинного законодавства. Цей доказ жодним чином не спростовує протиправність поведінки відповідача, а також не свідчить про відсутність у нього вини. 
Зазначає, що протиправна поведінка ОСОБА_1 полягає у невжитті заходів і не забезпечення контролю за оприбуткуванням у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на балансі управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації загальним об`ємом 1225,61 куб.м та 1135,84 куб.м, яка була вивезена ТОВ "Седер Україна". Водночас не має жодного правового значення чи таке використання здійснено саме цією юридичною особою, оскільки така деревина була незаконно зрубана та на облік в УКБ за виданими дозвільними документами не поставлена.
Щодо доводів представника відповідача стосовно допустимості акту ревізії №05-21/3 від 12.08.2020 зауважує, що крім акта ревізії в матеріалах справи наявні інші докази, у тому числі первинні документи, що підтверджують протиправність дій відповідача: лісорубні квитки, наявний чинний на той час договір з ТБЦ, листи відповідних органів державної влади, протоколи огляду та висновки експертів.
Щодо посилання представника відповідача на недостовірність визначення обсягу зрубаної деревини, то зазначає, що залучені спеціалісти НЛТУ України наділені необхідними знаннями теоретичного та практичного характеру для проведення необхідних досліджень, та надання відповідного висновку. На основі наданих матеріалів натурних обстежень проведено розрахунок теоретичних таксаційних діаметрів зрубаних дерев та визначено їх об`єм. Результати проведеного дослідження викладено у науковому висновку, який врахований у акті ревізії та відповідає критеріям доведення у господарському судочинстві. Відповідачем наведені дані не спростовано. При цьому, акт ревізії №05-21/3 від 12.08.2020 підписано без зауважень та у встановленому законодавством порядку не оскаржувався, зауважень до нього не подавалось, дії посадових осіб не оскаржувались. Також, будь-яких доказів, які заперечують чи спростовують розрахунок обсягу зрубаної деревини відповідачем не надано.
Щодо недоведеності факту вивезення та використання деревини ТОВ "Седер Україна", прокурор зауважує, що предметом позову у цій справі є стягнення матеріальних збитків, заподіяних державному бюджету внаслідок неоприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини. При цьому не має жодного правового значення чи таке використання здійснено саме цією юридичною особою, оскільки така деревина була незаконно зрубана та на облік в УКБ, за виданими дозвільними документами не поставлена.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська обласна військова адміністрація, Товариство з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" та Департамент розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації процесуальним правом на викладення своїх позицій у цій справі не скористались. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора та пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.
Згідно з Положенням про Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням голови обласної державної адміністрації №284-од від 18.05.2015 (у редакції розпорядження голови обласної адміністрації №35-од від 22.01.2018, далі - Положення) (п.п. 1, 2) Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації є структурним підрозділом обласної державної адміністрації, утворюється головою, підпорядковане голові Тернопільської обласної державної адміністрації, а також підзвітне і підконтрольне Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Управління виконує функції замовника будівництва об`єктів житлово-комунального і соціального призначення, автомобільних доріг загального користування місцевого значення на території Тернопільської області. 
Управління у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, інших центральних органів виконавчої влади розпорядженнями голови обласної державної адміністрації, а також цим Положенням.
Основними завданнями управління є: 1) забезпечення реалізації державної політики у галузі будівництва; 2) виконання доручень з будівництва житлових будинків, об`єктів освіти, охорони здоров`я, зв`язку, транспорту, торгівлі, громадського харчування, комунального господарства, культурно-побутового та іншого призначення, забезпечення цільового й ефективного використання бюджетних коштів та коштів інших джерел; 3) забезпечення реалізації державної політики (стратегії) у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування місцевого значення; 4) сприяння впровадженню у будівництво прогресивних проектних рішень, нових будівельних матеріалів, конструкцій та виробів (п.3 Положення).
Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки (п.13 Положення).
Відповідно до п.7 Положення, Управління очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням з Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Начальник управління має заступників, які призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації відповідно до законодавства про державну службу.
ОСОБА_1 , у відповідності до розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації №10-к від 26.01.2018 призначений на посаду заступника начальника управління - начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду УКБ Тернопільської ОДА.
Згідно з посадовою інструкцією заступника начальника управління - начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, затвердженою головою Тернопільської ОДА, з якою ОСОБА_1 ознайомився 26.01.2018, він як заступник начальника управління - начальник відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду здійснює керівництво діяльності управління та виконує обов`язки начальника управління на період його відсутності. Вищезазначена посада віднесена до категорії "Б" посад державних службовців.
У розділі 2 посадової інструкції визначено завдання, обов`язки та повноваження заступника начальника управління - начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду УКБ Тернопільської обласної державної адміністрації, серед яких останній: забезпечує діяльність відділу, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, сприяє створенню належних умов праці у відділі; забезпечує ефективне виконання покладених на відділ завдань щодо реалізації державної політики у сфері організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, комунальних доріг, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд на них, в межах повноважень, закріплених за відділом; представляє інтереси управління у взаємовідносинах з іншими структурними підрозділами Тернопільської обласної державної адміністрації, з міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в судових органах тощо; здійснює контроль процесів реалізації державної політики у сфері організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, комунальних доріг, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд на них, в межах повноважень, закріплених за управлінням, виконання Указів Президента, постанов Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів, розпоряджень і наказів Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Міністерства інфраструктури України на території регіону (п.п.1-4); забезпечує організацію утримання в належному технічному стані та розвиток мереж автомобільних доріг загального користування місцевого значення, мостів та інших штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні та раціональному розвитку дорожньої інфраструктури (п.10); забезпечує організацію акумулювання коштів фінансування дорожнього господарства згідно з Законом України від 16 липня 1999 року № 986-XIV "Про внесення змін до деяких законів України щодо фінансування дорожнього господарства" та Законом України про Державний бюджет на відповідний рік, інших фінансових ресурсів на ці цілі (п.13); здійснює контроль за умовами виконання контрактів та угод з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, комунальних доріг, мостів та інших штучних споруд на них, в межах повноважень закріплених за управлінням (п.18); проводить перевірку проводить перевірку: технічної документації наявності документів, які підтверджують якісні характеристики конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання, що використовуються під час будівництва об`єкта, технічного паспорта, сертифіката, документів, що відображають результати лабораторних випробувань тощо; - відповідності виконаних будівельно-монтажних робіт, конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання проектним рішенням, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов та інших нормативних документів; відповідності обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектній документації; виконання підрядником вказівок і приписів, виданих за результатами технічного нагляду, державного архітектурно - будівельного контролю та державного нагляду; веде облік обсягів прийнятих і оплачених будівельно-монтажних робіт, виконаних з недоліками, а також технічний нагляд за об`єктами та підписує акти виконаних робіт форма 2 КБ (п.25, 26).
Також, відповідно до розділу 4 посадової інструкції, заступник начальника управління - начальник відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду УКБ Тернопільської ОДА несе персональну відповідальність за: неналежне виконання своїх посадових обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією; правопорушення, скоєні в процесі виконання посадових обов`язків в межах, визначених адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України; завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним цивільним законодавством.
В розділі 5 посадової інструкції зазначено, що у взаємовідносинах за посадою заступник начальника управління - начальник відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду УКБ Тернопільської ОДА одержує документи для роботи від начальника управління, представляє підготовлені документи начальнику управління, погоджує проекти документів, що готуються, із структурними підрозділами управління, готує документи індивідуально, або спільно з іншими структурними підрозділами управління, згідно з рішенням начальника управління.
Відповідно до вимог ст. ст. 6, 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", Закону України "Про автомобільні дороги", Постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482 "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №759-р "Про передачу автомобільних доріг загального користування місцевого значення", головою Тернопільської ОДА прийнято розпорядження від 29.11.2017 №772-од "Про прийняття автомобільних доріг загального користування місцевого значення до сфери управління обласної державної адміністрації", у відповідності до якого утворено комісію з приймання-передачі автомобільних доріг загального користування місцевого значення зі сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України до сфери управління обласної державної адміністрації (далі - комісія) у складі згідно з додатком. Комісії - у місячний строк з дня набрання чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013р. №759-р "Про передачу автомобільних доріг загального користування місцевого значення" здійснити в установленому порядку приймання-передачу автомобільних доріг загального користування місцевого значення зі сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України до сфери управління обласної державної адміністрації на баланс управління капітального будівництва облдержадміністрації і подати акт приймання-передачі на затвердження голові обласної державної адміністрації. Після затвердження акта приймання-передачі закріпити за управлінням капітального будівництва обласної державної адміністрації на праві оперативного управління автомобільні дороги, передані до сфери управління обласної державної адміністрації.
Надалі, за твердженнями прокурора, комісією в складі представників Тернопільської ОДА, УКБ Тернопільської ОДА, Служби автомобільних доріг в Тернопільській області, на виконання розпорядження голови Тернопільської облдержадміністрації від 29.11.2017 №772-од, згідно актів приймання-передачі, які затверджено головою облдержадміністрації на баланс УКБ Тернопільської ОДА передано автомобільні дороги загального користування місцевого значення Тернопільської області, в тому числі: земляне полотно; інженерне облаштування (освітлення та інше); об`єкти дорожнього сервісу (майданчики відпочинку, автопавільйони, туалети, автостоянки та інше); смуга відведення (земельна ділянка та інше); споруди дорожнього водовідводу (водовідвідні канави, водопропускні труби, дренажі, зливова каналізація та інше); технічні засоби організації та регулювання дорожнього руху (дорожні знаки, сигнальні стовпчики, транспортні та пішохідні огородження, світлофори та інше); штучні споруди (мости, шляхопроводи, підпірні стінки та інше); архітектурне облаштування (декоративні насадження та інше).
Також, на підставі розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 29.11.2017 №772-од, Управлінню капітального будівництва разом із автомобільними дорогами загального користування місцевого значення на території Тернопільської області на баланс управління були передані державні акти на право постійного користування земельними ділянками №035129 від 1980 року на території Лановецького району Тернопільської області, та №035500 від 1990 року на території Кременецького району Тернопільської області, відповідно до яких Управління капітального будівництва згідно ст.92 Земельного кодексу України набуло право постійного користування даними земельними ділянками, тобто право володіння і користування земельними ділянками, які перебувають у державній або комунальній власності, без встановлення строку. 
Враховуючи наведене, прокурор стверджує, що Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА набуло статусу балансоутримувача переданих йому автомобільних доріг загального користування місцевого значення з 01.01.2018 та, відповідно, набуло право постійного користування даними земельними ділянками без встановлення строку згідно положень ст. 92 Земельного кодексу України, а також, у відповідності до положень ст. ст. 17, 19 Лісового кодексу України, є постійним лісокористувачем щодо зазначених у позовній заяві ділянок автомобільних доріг, який зобов`язаний вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.
В матеріалах справи містяться копії Державного акту на право користування землею серії Б №035129, виданого 1980 року виконавчим комітетом Лановецької районної ради депутатів трудящих Тернопільському обласному виробничому управлінню будівництва і експлуатації автомобільних шляхів на території Лановецького району Тернопільської області Української РСР про те, що за землекористувачем закріплюється безстрокове і безплатне користування 277,13 га землі в межах згідно з планом землекористування, для будівництва і експлуатації автомобільних шляхів; Державного акту на право користування землею серії Б №035500 виданого 1990 року виконавчим комітетом Кременецької районної ради народних депутатів Тернопільському обласному виробничому об`єднанню будівництва, ремонту і експлуатації автомобільних шляхів Української РСР про те, що за вказаним землекористувачем закріплюється безстрокове і безплатне користування 820,1 га землі в межах згідно з планом землекористування, для будівництва, ремонту і експлуатації автомобільних шляхів.
Разом з тим, затвердженого на виконання розпорядження голови Тернопільської ОДА від 29.11.2017 №772-од акту приймання-передачу автомобільних доріг загального користування місцевого значення зі сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України до сфери управління обласної державної адміністрації на баланс управління капітального будівництва облдержадміністрації, а також доказів в підтвердження закріплення за Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації на праві оперативного управління автомобільних доріг, переданих до сфери управління обласної державної адміністрації, матеріали справи не містять.
В судовому засіданні 06.07.2026 прокурор зазначила, що акт приймання-передачі автомобільних доріг не вдалося відшукати, разом з тим, попередньо видані акти на право постійного користування землею серії Б №035129 та серії Б №035500 передано до Тернопільської обласної державної адміністрації, відповідно остання в особі Управління капітального будівництва безпосередньо здійснює управління такими дорогами. 
11 травня 2018 року між Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації (як Замовником), в особі начальника Кузяка Віктора Степановича, який діє на підставі Положення про управління, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд-Центр" (Підрядник), в особі директора Чернецького Олега Юрійовича, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, укладено Договір №4 (далі - Договір), у відповідності до умов якого (п.1.1) Підрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг місцевого значення у Тернопільській області, згідно технічного завдання викладеного в тендерній документації торгів за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів) та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов`язується прийняти надані згідно із цим договором та чинним законодавством України належної якості послуги та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів, передбачених на ці цілі на його рахунок. 
В п.1.2. Договору сторони погодили найменування послуг (код ДК 021:2015 45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (Експлуатаційне утримання автомобільних доріг місцевою значення у Тернопільській області).
Відповідно до ВБН (Відомчі будівельні норми України) Г.1-218-530:2006 "Організаційно-методичні, економічні і технічні нормативи. Класифікація робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування" (далі - ВБН) експлуатаційне утримання автомобільних доріг - комплекс заходів щодо технічного нагляду та утримання автомобільних доріг загального користування.
Види робіт з експлуатаційного утримання, терміни їх виконання, склад і обсяги по кожній ділянці дороги та окремій дорожній споруді встановлюють на підставі результатів обстежень і оцінки їхнього фактичного стану, інженерних вишукувань, випробувань, які зафіксовані у відомостях дефектів та інших документах (п. 1.3 ВБН). 
Роботи з експлуатаційного утримання автомобільних доріг і дорожніх споруд включають технічний нагляд за дорогою, дорожніми спорудами та смугою відводу для своєчасного виявлення та усунення дефектів, забезпечення роботи елементів дороги і споруд в різні періоди року, утримання їх в експлуатаційному стані згідно з ДСТУ 3587, зимове утримання згідно з П Г.1-218-118, інженерно-технічні та аварійні роботи (п.1.4 ВБН).
Аварійні роботи - роботи з термінового усунення ситуацій, які загрожують безпечному руху транспортних засобів і виникли не прогнозовано у процесі експлуатації доріг (п.1.5 ВБН).
Відповідно до п.2.1.6 ВБН при експлуатаційному утриманні виконуються роботи по озелененню, а саме: влаштування алейних чи декоративних насаджень; видалення та заміна старих дерев; прибирання старих, повалених та аварійних дерев, які створюють або можуть створити аварійну ситуацію; обрізання дерев, що заважають видимості водіям транспортних засобів; ліквідація чагарникової порослі на узбіччях і смузі відводу, укосах, розділювальній смузі, бермах; періодичне скошування трави, боротьба з бур`янами у межах земляного полотна на узбіччях і в смузі відводу, бермах; підсівання травосуміші на окремих місцях; догляд за придорожніми лісонасадженнями; вирощування саджанців в розсадниках та посадка їх замість видалених, забезпечення елементами декоративного оформлення; засівання багаторічними травосумішами поверхні укосів насипів і виїмок, розділювальної смуги, місць біля майданчиків зупинок транспортних засобів, майданчиків відпочинку, влаштування квітників з додаванням гумусового ґрунту і проведення агротехнічних заходів.
Відповідно до п.1.5 Договору на період дії договору та протягом гарантійного періоду, Підрядник відповідно до Закону України "Про дорожній рух" та норм Глави 82 Цивільного кодексу України, в повній мірі відповідає за належне утримання ділянок доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного виконання умов забезпечення безпеки руху, допущеного з вини Підрядника.
Ціна цього Договору становить: 19 980 000,00 грн, в т.ч. ПДВ складає 3 330 000,00 грн (п.3.1 Договору).
Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору розрахунки проводяться Замовником Підряднику після підписання Сторонами "Актів приймання виконаних будівельних робіт" (форма №КБ-2в) і "Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (форма №КБ-3), складених у відповідності до положень чинних ДСТУ та СОУ, які складаються Підрядником і подаються для підписання Замовнику не пізніше як за 3 робочих днів до кінця звітного місяця. 
Фінансові зобов`язання за договором виникають при наявності та у межах бюджетних асигнувань, установлених планами використання бюджетних коштів. Оплата послуг проводиться у межах одержаних асигнувань на казначейський рахунок Замовника за фактично виконані обсяги робіт згідно Ф №КБ-2в та Ф №КБ-3. Попередня оплата може здійснюватись у межах 30% від вартості завдання відповідно до Постанови КМУ від 23.04.2014 №117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти". Розмір такої оплати не може перевищувати 30 відсотків від вартості послуг, які планується надати протягом поточного бюджетного періоду.
Пунктом 10.1 Договору сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2018 року. Строк дії договору може продовжуватись у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат Замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.
Матеріали справи також вказують на те, що стосовно ОСОБА_1 здійснювалося досудове розслідування №1201920000000262 від 09 липня 2019 року, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (в ред. згідно із Законом №3207-VI від 07.04.2011) (службова недбалість), за результатами якого складено і направлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області обвинувальний акт від 17.07.2023.
Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.05.2023, до реєстру 09.07.2019 на підставі матеріалів правоохоронних органів внесені відомості про кримінальне правопорушення №12019210000000262 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зазначено - самостійне виявлення слідчим, дізнавачем (уповноваженою особою іншого підрозділу) кримінального правопорушення під час досудового розслідування; - 01.12.2020 до реєстру внесено відомості про надходження 30.11.2020 матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, правова кваліфікація кримінального правопорушення – ч.4 ст.246 КК України; - 17.12.2021 внесено відомості про надходження матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, правова кваліфікація кримінального правопорушення – ч.2 ст.367 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення - в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12019210000000262 від 9 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246, ч.3 ст.191 КК України встановлено, що службовими особами в результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, незаконно видано два лісорубних квитка, на підставі яких ТОВ "Седер Україна" незаконно зрубало лісові насадження, чим заподіяно довкіллю шкоду на загальну суму понад 13,5 мільйона гривень. Особа, якій повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї – ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2024 у справі №607/13180/23 (провадження №1-кп/607/513/2024) задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності. ОСОБА_1 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України (в ред. згідно із Законом №3207-VI від 07.04.2011) звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019210000000262 від 09 липня 2019 року - закрито. Цивільний позов Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди - залишено без розгляду. Також залишено без розгляду цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, третьої особи Тернопільської обласної військової адміністрації до обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.
Як зазначено в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2024, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні серед іншого встановлено, що:
- обвинувачений ОСОБА_1 , будучи службовою особою неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, не дотримуючись вимог ст. 8 Закону України "Про державну службу", пунктів 2, 10, 18 Розділу "Завдання і обов`язки" своєї посадової інструкції, в частині забезпечення ефективного виконання покладених на відділ завдань щодо реалізації державної політики у сфері організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, комунальних доріг, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд на них, в межах повноважень, закріплених за відділом; забезпечення організації утримання в належному технічному стані та розвиток мереж автомобільних доріг загального користування місцевого значення, мостів та інших штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні та раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, здійснення контролю за умовами виконання контрактів та угод з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів та інших штучних споруд на них, в межах повноважень закріплених за управлінням; не перевіривши наявність договірних відносин Управлінням капітального будівництва ТОДА з ТОВ "Седер Україна", Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства на придбання лісорубних квитків та їх належний облік, не перевіривши наявність та умови договору №4 від 11.05.2018 укладеного між УКБ ТОДА та ТОВ "ТБЦ" щодо обов`язку виконання лісозаготівельних робіт ТОВ "ТБЦ", хоча повинен був і міг це зробити через покладені на нього обов`язки посадовою інструкцією та Положенням про Управління капітального будівництва ТОДА, перебуваючи в приміщенні УКБ ТОДА, діючи з протиправною недбалістю видав 22.08.2018, в порушення вимог ст.ст. 9, 48 Закону України "Про автомобільні дороги", ст.ст. 19, 69 Лісового кодексу України та договору №4 від 11.05.2018 лісорубний квиток ТЕ ЛРК №003100 щодо проведення рубки догляду на автомобільній дорозі О200911 Кременець-Дунаїв, загальною масою деревини в кількості 1808 кубічних метри ТОВ "Седер Україна" та лісорубний квиток ТЕ ЛРК №003101 щодо проведення рубки догляду на автомобільній дорозі С201001 (Ланівці-Теофіполь)-Москалівка, загальною масою деревини в кількості 3226 кубічних метри ТОВ "Седер Україна" та завірив їх відтиском гербової печатки, підтвердивши правильність зазначених в ньому відомостей, чим надав дозвіл на проведення рубки захисних насаджень юридичній особі, яка не є структурним підрозділом Управління капітального будівництва, постійним лісокористувачем чи підрядником за укладеним договором на виконання робіт чи надання послуг, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоч повинен був і міг їх передбачити.
- Надалі упродовж серпня-грудня 2018 року ТОВ "Седер Україна" згідно лісорубних квитків ТЕ ЛРК №003100 від 22.08.2018 та ТЕ ЛРК №003101 від 22.08.2018 виданих уповноваженою службовою особою органу державної влади, не усвідомлюючи протиправність своїх дій, у лісових насадженнях в межах придорожньої захисної смуги за межами населених пунктів на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області О200911 Кременець-Дунаїв проведено рубку 282 дерев породи "тополя" різних діаметрів, а також у лісових насадженнях в межах придорожньої захисної смуги за межами населених пунктів на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С201001 (Ланівці-Теофіполь) - Москалівка проведено рубку 269 дерев різних порід та різних діаметрів. 
- Вказана деревина, отримана в результаті рубки дерев на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області О200911 Кременець-Дунаїв та на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С201001 (Ланівці-Теофіполь) - Москалівка була вивезена на склад ТОВ "Седер Україна" та використана у господарській діяльності. 
- У подальшому, упродовж жовтня-грудня 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ТОВ "Седер Україна" із залученням підрядних організацій, а саме ТОВ "Касис", ФОП " ОСОБА_5 ", ФОП " ОСОБА_6 ", ФОП "Матис Ю.Є." , ФОП "Шийко А.Г.", ФОП "Смалько В.А.", ТОВ "РеноКомандор", ФОП "Гримайло С.П.", на підставі договорів про проведення лісозаготівельних, транспортних робіт на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області 0200911 Кременець-Дунаїв та на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С201001 (Ланівці-Теофіполь) - Москалівка зрубану деревину згідно незаконно виданих Соколовським В.М. лісорубних квитків ТЕ ЛРК №003100 від 22.08.2018 і ТЕ ЛРК №003101 від 22.08.2018, без здійснення оплати, яка нараховується за використання лісових ресурсів, діючи з дозволу обвинуваченого ОСОБА_1 , вивезли, не усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, та перевезли на склад ТОВ "Седер України".
Перевіркою законності проведених операцій по видаленню зелених насаджень на об`єктах автомобільних доріг місцевого значення Тернопільської області, балансоутримувачем яких є УКБ ТОДА за період 2018-2019 роки встановлено нестачу лісопродукції на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області О200911 Кременець-Дунаїв загальним об`ємом 1135,84 куб.м, та на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С201001 (Ланівці-Теофіполь) - Москалівка, загальним об`ємом 1225,6698 куб. м.
Вказана лісопродукція, в порушення вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, Плану рахунків бухгалтерського обліку бюджетних установ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.06.2013 №611, яким передбачено, що деревина та дрова, які утворюються після видалення дерев, оприбутковуються на субрахунку 204 "Будівельні матеріали" та 235 "Паливо, горючі і мастильні матеріали", на субрахунках управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації 204 "Будівельні матеріали" та 235 "Паливо, горючі і мастильні матеріали", оприбуткована не була, кошти від реалізації матеріалів (деревини) не поступали, заборгованість відсутня, та в ході обстеження лісопродукція не представлена в наявності. Уся деревина, отримана в результаті рубки дерев на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області О200911 Кременець-Дунаїв, а також на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка була вивезена на склад ТОВ "Седер Україна" поза межами бухгалтерського обліку управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації та використана під час господарської діяльності ТОВ "Седер Україна".
- Таким чином, обвинувачений ОСОБА_1 , будучи службовою особою органу влади, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, не дотримуючись вимог ст. 8 Закону України "Про державну службу", п. 2, 4, 10, 18, 25, 26 розділу 2 своєї посадової інструкції, підпункту 9 пункту 5 Положення про УКБ ТОДА, не перевіривши наявність та умови договору №4 від 11.05.2018 укладеного між УКБ ТОДА та ТОВ "ТБЦ" щодо обов`язку виконання лісозаготівельних робіт ТОВ "ТБЦ", без наявності укладених письмових договорів про надання послуг із видалення старих та аварійних дерев на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення О200911 Кременець-Дунаїв Тернопільської області та на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення С201001 (Ланівці-Теофіполь) Москалівка, із ТОВ "Седер України", хоча маючи реальну можливість з урахуванням повноважень за своєю посадою здійснити таку перевірку, діючи необережно з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоч повинен був і міг їх передбачити, не вжив заходів і не забезпечив контролю за оприбуткуванням у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на балансі управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, яка загальним об`ємом 1135,84 куб.м і 1225,61 куб.м була вивезена ТОВ "Седер Україна" та використана в господарській діяльності, внаслідок чого заподіяно матеріальну шкоду бюджету в сумі 565 245,18 грн та 606 676,95 грн, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Відповідно до підпункту 9 пункту 5 Положення "Про управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації" в редакції розпорядження голови Тернопільської обласної адміністрації (від 22.01.2018 №35-од), Управління має право реалізовувати залишки матеріалів, а кошти від їх реалізації направляти на: здійснення видатків, що входять до загальної вартості об`єктів, за якими Управління виконує функції замовника та здійснює технічний нагляд або до спеціального фонду державного бюджету як надходження бюджетних установ від реалізації в установленому порядку майна крім нерухомого майна, з напрямами витрачання відповідно до чинного законодавства.
Дії обвинуваченого ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 367 КК України (в ред. згідно із Законом №3207-VI від 07.04.2011), тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. Проте у ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України (в ред. згідно із Законом №3207-VI від 07.04.2011), просив суд закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, яке судом задоволено.
При цьому в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2024 у справі №607/13180/23 не вказано, що обвинувачений ОСОБА_1 погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням або визнав вину. 
Згідно з ч.8 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, виправдувальним вироком суду у кримінальному провадженні, ухвалою про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи господарським судом.
На підтвердження заявлених вимог у цій справі прокурор посилається на матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12019210000000262 від 09 липня 2019 року, які згідно з Висновком про наявність підстав для застосування представницьких повноважень поза межами кримінального провадження, складеного старшим групи прокурорів у кримінальному провадження 21.06.2024, передано для вжиття заходів представницького характеру в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" .
Копії окремих матеріалів кримінального провадження за №1201920000000262 прокурором додано до позовної заяви в якості доказів.
Так, 22 серпня 2018 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника управління - начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА, підписав від імені Управління (як власника лісів або постійного лісокористувача) лісорубний квиток серії ТЕ ЛРК №003100, відповідно до якого надано дозвіл ТОВ "Седер Україна" щодо проведення рубки догляду на підставі Акту обстеження автомобільної дороги О200911 Кременець-Дунаїв, загальною масою деревини в кількості 1808 куб.м, в тому числі загальна кількість дерев по відомості – тополя 202 шт., клен – 2 шт., липа – 2 шт.; строк закінчення заготівлі деревини - до 31.12.2018. 
Разом з тим, Акт обстеження автомобільної дороги О200911 Кременець-Дунаїв в матеріалах справи відсутній.
Також, 22 серпня 2018 року ОСОБА_1 підписав від імені Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА (як власника лісів або постійного лісокористувача) лісорубний квиток серії ТЕ ЛРК № 003101, відповідно до якого надано дозвіл ТОВ "Седер Україна" щодо проведення рубки догляду на підставі акту обстеження автомобільних доріг С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка, та С201017 (Вишнівець - Ланівці) – Передмірка, загальною масою деревини в кількості 3226 куб. м, в тому числі загальна кількість дерев по відомості – тополя 574 шт.; строк закінчення заготівлі деревини - до 31.12.2018. 
Акт обстеження автомобільних доріг С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка, та С201017 (Вишнівець - Ланівці) – Передмірка в матеріалах справи також відсутній.
При цьому, зазначені лісорубні квитки серії ТЕ ЛРК №003100 та серії ТЕ ЛРК №003101 містять виправлення шляхом закреслення найменування особи, якій дозволяється проведення рубки догляду на вказаній ділянці - ТзОВ "Техно-Буд-Центр", та вказання "Седер Україна", з відміткою "Виправленому вірити". 
У лісорубних квитках також зазначено про те, що вивезення дозволяється одночасно з заготівлею після приймання в установленому порядку заготовленої продукції; умови зберігання деревини – відповідно до вимог, встановленими санітарними правилами в лісах України; спосіб очищення – збір порубкових решток в купи.
Згідно з витягом з Журналу видачі лісорубних квитків Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, 22.08.2018 видано ТОВ "Седер Україна" (при цьому закреслено "Технобуд центр") лісорубний квиток ТЕ ЛРК 003100 (прізвище особи, яка видала квиток - Римар). В журналі також міститься відмітка про повернення зазначеного лісорубного квитка (без зазначення дати). Крім того, 22.08.2018 видано ТОВ "Седер Україна" (при цьому закреслено "Техно-Буд-Центр") лісорубний квиток ТЕ ЛРК 003101 (прізвище особи, яка видала квиток - Римар). В журналі також міститься відмітка про повернення зазначеного лісорубного квитка без зазначення дати. 
03.03.2020, т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області в присутності двох понятих та за участю спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Сагаша Д.З., проведено огляд місця події, а саме лісових насаджень в межах придорожньої захисної смуги за межами населених пунктів на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення Тернопільської області С200911 Кременець-Дунаїв та виявлено пні 282 дерев різних порід з різними діаметрами, що зафіксовано у Протоколі огляду місця події від 03.03.2020, в тому числі тополя – 200 шт., клен – 3 шт., липа – 2 шт., граб – 77 шт., а також у Польовій переліковій відомості пнів, зрізаних дерев в придорожній лісозахисній смузі автодороги С200911 Кременець – Дунаїв.
Надалі, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області проведено Розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок порубки дерев в придорожній лісозахисній полосі автодороги С-200911 Кременець-Дунаїв, відповідно до додатку №1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" з врахуванням індексації, відповідно до якого розмір завданої шкоди становить 6 073 836,53 грн.
31.07.2020 слідчим Слідчого управління ГУНП в Тернопільській області в присутності двох понятих та за участю спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області, проведено огляд місця події, а саме ділянки автомобільної дороги С-201001 Ланівці - Теофіполь – Москалівка, в ході якого виявлено пні 269 дерев породи тополя з різними діаметрами, що зафіксовано у Протоколі огляду місця події від 31.07.2020.
Згідно Польових перелікових відомостей пнів, зрізаних дерев в придорожній лісозахисній смузі відводу автомобільної дороги С-201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка протягом 2018-2019 років зрубано 234 дерева породи тополя; протягом 2017-2018 років зрубано 35 дерев породи тополя. 
Згідно Розрахунків розміру шкоди, заподіяної внаслідок порубки дерев в смузі відводу автомобільної дороги С201001 (Ланівці - Теофіполь) – Москалівка протягом 2019 року, здійснених державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області 03.08.2020 відповідно до додатку №1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" з врахуванням індексації визначено, що внаслідок незаконної рубки 234 дерев породи тополя з урахуванням індексації розмір шкоди становить 6 633 406,05 гривень, а розмір шкоди заподіяної незаконною рубкою 35 дерев породи тополя протягом 2018 року становить 760 178,69 гривень. 
Також, 22.07.2020 робочою групою у складі представників Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області та слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області проведено обстеження місць рубок догляду в смугах відводу автомобільної дороги С200911 Кременець-Дунаїв на адміністративній території Кременецького району, за результатами якої складено Акт обстеження та встановлено, що в смузі відводу автомобільної дороги С200911 Кременець-Дунаїв, виявлено місце проведення рубки догляду, на якому наявні 282 пні зрізаних дерев породи тополя, клен, липа та граб, що також відображено у доданій Польовій переліковій відомості пнів зрізаних дерев, в тому числі 200 пнів дерев породи тополя, 3 пні дерев породи клен, 2 пні дерев породи липа та 77 пнів дерев породи граб.
31.07.2020 робочою групою у складі представників Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області та слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області проведено обстеження місць рубок догляду в смугах відводу автомобільної дороги С201001 Ланівці – Теофіполь – Москалівка, за результатами яких складено Акти обстеження та встановлено, що в смузі відводу автомобільної дороги С201001 Ланівці - Теофіполь – Москалівка, на адміністративній території Лановецького району виявлено місця проведення рубок догляду, на яких наявні пні зрізаних дерев породи тополя в кількості 35 пнів та в кількості 234 пні, що також відображено у доданих Польових перелікових відомостях та актах обстеження.
У доданій Польовій переліковій відомості пнів зрізаних дерев в придорожній лісозахисній смузі автодороги С201001 Ланівці - Теофіполь – Москалівка протягом 2017-2018 років, складеній за результатами обстеження державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області та слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області, зазначено діаметри 35 виявлених пнів дерев породи тополя.
У доданій Польовій переліковій відомості пнів зрізаних дерев в придорожній лісозахисній смузі автодороги С201001 Ланівці - Теофіполь – Москалівка протягом 2018-2019 років, складеній за результатами обстеження державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області та слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області, зазначено діаметри 234 виявлених пнів дерев породи тополя.
Також, Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, відповідно до п. 6.2.4.3 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби на І півріччя 2020 року (в частині інспектування), проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності УКБ Тернопільської ОДА за період 01.01.2018 по 30.04.2020, за наслідками якої складено Акт ревізії від 12.08.2020 №05-21/3 (витяг з якого долучено до позовної заяви).
В процесі ревізії, на виконання звернення Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 25.06.2020 №9008/9/7, проведено перевірку питань щодо законності проведених операцій по видаленню зелених насаджень на об`єктах автомобільних доріг місцевого значення Тернопільської області, балансоутримувачем яких є Управління за 2018-2019 роки та січень-квітень 2020 року.
В Акті ревізії серед іншого зазначено: 
- згідно з наданими для ревізії документами, документами отриманими у відповідь на письмові запити адресовані суб`єктам господарювання, яким відповідно до записів у Журналі видавалися лісорубні квитки, зокрема, встановлено, що лісорубний квиток серії ТЕ ЛРК № 003100 виданий 22.08.2018 ТОВ "Седер Україна"; передбачено рубку 206 дерев на автомобільній дорозі 0200911 Кременець-Дунаїв загальною масою деревини в кількості 1808 куб.м; - лісорубний квиток серії ТЕ ЛРК №003101 виданий 22.08.2018 ТОВ "Седер Україна"; передбачено рубку 574 дерев на автомобільних дорогах С201017 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка та С201017 (Вишнівець-Ланівці) - Передмірка загальною масою деревини в кількості 3226 куб.м. Строк закінчення заготівлі деревини відповідно до лісорубних квитків - до 31.12.2018;
- відповідно до даних бухгалтерського обліку Управління за період з 01.01.2018 по 30.04.2020 будь-які взаєморозрахунки із ТОВ "Седер Україна" відсутні, заборгованість на звітні дати не значиться. Договори, які були б укладені, зокрема із ТОВ "Седер Україна", а також будь-які документи щодо фактичного проведення рубок по вищевказаних дорогах, оплати вартості цих робіт, акти заготівлі деревини її оцінки, оприбуткування та подальшого руху для ревізії не надані;
- під час ревізії на адресу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області направлено лист щодо залучення спеціалістів для проведення обстежень ділянок автомобільних доріг, по яких були виписані лісорубні квитки; 
- згідно з інформацією, наданою Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області, за результатами обстежень встановлені факти зрізання дерев у смугах відводу автомобільних доріг: - 0200911 Кременець-Дунаїв фактично проведено зрізання 282 дерев (тополя - 200, клен - 3, липа - 2, граб - 77); - С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка фактично проведено зрізання 269 дерев (тополя);
- в ході ревізії на адресу ТОВ "Техно-Буд-Центр" направлено запит (лист №13-19-05-13/2515-2020 від 21.07.2020). В отриманій відповіді (лист № 262 від 27.07.2020) відомості щодо отримання від Управління лісорубних квитків для проведення рубок у 2018 році не вказані. Також згідно з інформацією, роботи по зрізанню дерев у смугах відводу автомобільних доріг загального користування місцевого значення у 2018 році ТОВ "Техно-Буд-Центр" не проводило, субпідрядних організацій для проведення таких робіт не залучало.
- враховуючи відсутність інформації щодо обсягів отриманої після зрізання дерев деревини, з метою визначення об`єму виходу деревини, матеріали обстежень із замірами діаметрів пнів направлено Національному лісотехнічному університету України (м. Львів). Відповідно до наданого Національним лісотехнічним університетом України наукового висновку, розрахунковий об`єм виходу деревини на вищезазначених ділянках місцевих доріг склав 2361,5098 куб.м (дров`яна деревина), в тому числі: - на ділянці дороги О200911 Кременець-Дунаїв загальний об`єм становить 1135,84 куб.м, в тому числі: тополі - 1110,8 куб.м, клена - 1,16 куб.м, липи - 1,29 куб.м, граба - 22,59 куб.м; - на ділянці дороги С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка об`єм тополі - 1225,6698 куб. метрів (копію зазначеного наукового висновку долучено до матеріалів справи);
- в ході ревізії направлено запит в ДП "Тернопільське лісове господарство" (лист від 05.08.2020 №13-19-05-13/2700-2020) щодо надання інформації про ціни на дров`яну деревину. Згідно з отриманою інформацією (лист від 06.08.2020 № 436), у 2018 році ціна на даний вид деревини на умовах самовивозу (франко верхній склад) становила: на дрова твердолистяних порід (граб, клен) - 552,0 грн за 1 куб.м, на дрова м`яколистяних порід (тополя, липа) - 450,0 грн за 1 куб. метр. 
Враховуючи вищевказане, ревізією визначено вартість розрахованого об`єму деревини в сумі 1 065 101,91 грн ((1110,8 куб.м + 1,29 куб. м + 1225,6698 куб.м)*450,0 грн) + (1,16 куб. м + 22,59 куб.м)*552,0 грн)).
Таким чином, в акті ревізії встановлено, що лісорубні квитки на проведення рубок по догляду за автомобільними дорогами у смугах відводу яких виявлено пні зрізаних дерев Управлінням видані ТОВ "Седер Україна". Проте, із даним суб`єктом господарювання не укладався договір на проведення робіт по видаленню дерев на дорогах 0200911 Кременець-Дунаїв та С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка (для ревізії не надано). По даних бухгалтерського обліку Управління кошти від реалізації матеріалів (деревини) не поступали, заборгованість відсутня, деревина не оприбутковувалась та в ході обстежень не представлена в наявності. 
За підтвердженими фактами зрізання дерев в Управлінні відсутнє документальне підтвердження даних господарських операцій, що є порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні" від 16.07.1999 №996-XIV та п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88. 
Відповідно до підпункту 9 пункту 5 чинного Положення про Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації (у редакції розпорядження голови Тернопільської обласної адміністрації від 22.01.2018 № 35-од), Управління має право реалізовувати залишки матеріалів, а кошти від їх реалізації направляти на: здійснення видатків, що входять до загальної вартості об`єктів, за якими Управління виконує функції замовника та здійснює технічний нагляд або до спеціального фонду державного бюджету як надходження бюджетних установ від реалізації в установленому порядку майна, крім нерухомого майна, з напрямами витрачання відповідно до чинного законодавства. 
Внаслідок вищевказаного, за висновком Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, державному бюджету завдано матеріальної шкоди на суму 1065101,91 гривень. Порушення допущено колишнім заступником начальника управління - начальником відділу Соколовським В.М. (звільнений 12.05.2020 відповідно до наказу № 28-к), яким видано дозвільні документи на зрізання дерев на дорогах 0200911 Кременець-Дунаїв та С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка (лісорубні квитки) ТОВ "Седер Україна" без укладання відповідного договору.
Як вказує прокурор у позовній заяві, зазначений акт ревізії 17.08.2020 (в матеріалах справи міститься витяг з акту, сторінки 1-3, 39-50) підписаний без заперечень, разом з тим, аркуші акту ревізії, з яких би вбачалось за можливе встановити вказану обставину, прокурором не долучено. 
Також, в матеріалах справи відсутні докази щодо пред`явлення керівнику УКБ Тернопільської ОДА (чи іншій особі), обов`язкових до виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства, за результатами проведеної ревізії (акт ревізії від 12.08.2020 № 05-21/3).
В матеріалах справи міститься Висновок експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №6/1-899/20 від 29.09.2020 складений за результатами проведеної судово-товарознавчої експертизи, призначеної у кримінальному провадженні №12019210000000262 від 09.07.2019, у якому експерт, зокрема, дійшов таких висновків:
- ринкова вартість (з урахуванням ПДВ) дров паливних третьої групи породи тополя об`ємом 1110,80 куб.м, першої групи породи клен об`ємом 1,16 куб.м, третьої групи породи липа об`ємом 1,29 куб.м, першої групи породи граб об`ємом 22,59 куб.м станом на IV квартал 2018 року могла становити 565 245,18 гривень;
- ринкова вартість (з урахуванням ПДВ) дров паливних третьої групи породи тополя об`ємом 1225,61 куб.м станом на IV квартал 2018 року могла становити 606 676,95 гривень.
При цьому, у Висновку зазначено, що експерт повідомлена про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. 
Зі змісту вказаного Висновку слідує, що судовим експертом в якості вихідних даних використовується інформація, наведена в постанові про призначення судово-товарознавчої експертизи від 14.09.2020 та в матеріалах кримінального провадження. Відповідно, об`єктами дослідження є дрова паливні 3 групи породи тополя, об`ємами 13,894 куб.м, 1110,80 куб.м, 1225,61 куб.м та породи липа, об`ємом 1,29 куб.м, дрова паливні 1 групи породи клен, об`ємом 1,16 куб.м та породи граб, об`ємом 22,59 куб.м. 
Для вирішення питання щодо визначення ринкової вартості об`єктів дослідження, станом на IV квартал 2018 року експертом проведений пошук цінової інформації у мережі Інтернет по лісових господарствах та використано витяг з матеріалів кримінального провадження.
Окрім того, до позовної заяви долучено копії висновків експертів Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України:
- №6/3-61 від 26.11.2020 складеного за результатами проведеної судової економічної експертизи, призначеної у кримінальному провадженні №12019210000000262 від 09 липня 2019 року, відповідно до якого розрахунково та документально не підтверджується розмір матеріальної шкоди, визначений Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області у довідці від 03.08.2020 "Розрахунок розміру шкоди" та нанесений Управлінню капітального будівництва в результаті рубки дерев на земельній ділянці в смузі відводу автомобільної дороги С200911 Кременець - Дунаїв, що в межах території Кременецького району, Тернопільської області, на загальну суму 6073836,53 грн, а підтверджується на загальну суму 6220211,96 грн; розрахунково та документально не підтверджується розмір матеріальної шкоди, визначений Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області у довідці від 03.08.2020 "Розрахунок розміру шкоди" та нанесений Управлінню капітального будівництва в результаті рубки дерев протягом 2018 року на земельній ділянці в смузі відводу автомобільної дороги С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка, на загальну суму 760 178,69 грн, а підтверджується на загальну суму 753 199,69 грн.
- №СЕ-19/120-21/9937-ЕЛ від 30.11.2021, складеного за результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи, призначеної у кримінальному провадженні №12019210000000262 від 09 липня 2019 року, у якому експертом зазначено, що з урахуванням умов, наведених в дослідницькій частині цього висновку експерта, при видачі лісорубного квитка серії ТЕ ЛРК №003100 від 22 серпня 2018 року не дотримано вимог п.3 ч.2 ст.19 Лісового кодексу України, п.4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів. Розмір екологічного збитку (шкоди, завданої довкіллю), заподіяного внаслідок вирубки дерев на лісосмузі автомобільної дороги О200911 Кременець-Дунаїв відповідно до протоколу огляду місця події від 03.03.2020 становить 6 220 212,17 грн (вказаний Висновок прокурор просить врахувати в частині недотримання вимог п.3 ч.2 ст.19 Лісового кодексу України, п.4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів при видачі лісорубного квитка серії ТЕ ЛРК №003100 від 22 серпня 2018 року).
- №6/3-74 від 04.12.2020 складеного за результатами проведеної судової економічної експертизи, призначеної у кримінальному провадженні №12019210000000262 від 09 липня 2019 року, відповідно до якого розрахунково та документально не підтверджується розмір матеріальної шкоди, визначений Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області у довідці "Розрахунок розміру шкоди" від 03.08.2020 та нанесений Управлінню капітального будівництва в результаті рубки дерев протягом 2019 року на земельній ділянці в смузі відводу автомобільної дороги С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка, що в межах території Лановецького району, Тернопільської області, на загальну суму 6 633 406,05 грн, а підтверджується на загальну суму 6 574 218,96 грн.
- №СЕ-19/120-21/9940-ЕЛ від 30.11.2021, складеного за результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи, призначеної у кримінальному провадженні №12019210000000262 від 09 липня 2019 року, відповідно до якого з урахуванням умов, наведених в дослідницькій частині цього висновку експерта, при видачі лісорубного квитка серії ТЕ ЛРК № 003101 від 22 серпня 2018 року не дотримано вимог п. 3 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України, п. 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів. Розмір екологічного збитку (шкоди, завданої довкіллю), заподіяного внаслідок вирубки дерев на лісосмузі автомобільної дороги С201001 (Ланівці-Теофіполь) - Москалівка, відповідно до актів обстеження придорожньої лісозахисної смуги відводу автомобільної дороги С201001 (Ланівці-Теофіполь) - Москалівка від 31.07.2020, становить за 2017-2018 роки – 752 972,74 грн, за 2018-2019 роки – 6 574 219,07 грн (вказаний Висновок прокурор просить врахувати в частині недотримання вимог п.3 ч.2 ст.19 Лісового кодексу України, п.4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів при видачі лісорубного квитка серії ТЕ ЛРК № 003101 від 22 серпня 2018 року);
- №СЕ-19/120-21/3066-ПЧ від 27.04.2021 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №12019210000000262 від 09 липня 2019 року, у якому серед іншого зазначено, що підписи на документах - лісорубні квитки серії ТЕ ЛРК № 003100 від 22.08.2018 та серії ТЕ ЛРК № 003101 від 22.08.2018, в рядку "Лісорубний квиток видав" виконано ОСОБА_1 .
Також, матеріали справи вказують на те, що в межах досудового розслідування кримінального провадження №12019210000000262 від 09 липня 2019 року, Слідче управління ГУНП в Тернопільській області зверталося до ТОВ "Техно-Буд-Центр" із запитом про надання інформації та відповідної документації про те чи проводились ТОВ "Техно-Буд-Центр" роботи по видаленню старих та аварійних дерев, зелених насаджень протягом 2018 року на автомобільних дорогах загального користування місцевого значення у Тернопільській області: О200911 Кременець-Дунаїв, С201001 Ланівці-Теофіполь-Москалівка, С201201 Романове Село-Колодіївка, які перебувають на балансі Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації (договір №4 від 11.05.2018).
У відповідь на вказаний запит, ТОВ "Техно-Буд-Центр" листом №161 від 23.04.2020 повідомило, що ТОВ "Техно-Буд-Центр" здійснювало експлуатаційне утримання згідно Договору №4 від 11.05.2018 року на автомобільних дорогах загального користування місцевого значення у Тернопільській області: 0200911 Кременець-Дунаїв, С 201001 Ланівці-Теофіполь-Москалівка, С-201201 Романове Село - Колодіївка, які перебувають на балансі Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, але роботи по видаленню старих та аварійних дерев, зелених насаджень протягом 2018 року, на даних ділянках дороги товариством не виконувались і відповідної документації щодо виконання вищезгаданих робіт також немає. 
Згідно з листом №02-2/426 від 08.04.2020, у відповідь на лист ГУНП в Тернопільській області №4668/9/7-2020 від 01.04.2020, Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства повідомило, що спеціальний дозвіл (лісорубний квиток) на проведення рубок формування і оздоровлення лісів та заходів, пов`язаних та не пов`язаних з веденням лісового господарства, відповідно до частини 5 статті 69 Лісового кодексу України у встановленому порядку видасться власниками лісів або постійними лісокористувачами. До державної реєстрації прав на земельні ділянки, зайняті захисними насадженнями та смугами відведення автомобільних доріг в якості постійного лісокористувача може тимчасово виступати балансоутримувач цих доріг. Права та обов`язки постійних лісокористувачів передбачені статтею 19 Лісового кодексу України, де відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті постійні лісокористувачі мають виключне право на заготівлю деревини. Передача лісорубного квитка юридичним особам, які не є структурними підрозділами постійного лісокористувача, законодавством не передбачена. Такі юридичні особи можуть надавати постійному лісокористувачу на договірних умовах послуги із заготівлі деревини і отримувати плату за виконану роботу. При цьому заготовлена деревина належить постійному лісокористувачу.
Листом №550 від 02.05.2023, у відповідь на лист від 24.04.2023 №7389/9/7-2023, філія "Кременецьке лісове господарство" ДП "Ліси України" повідомила старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області, зокрема про те, що 03.04.2018 Управлінню капітального будівництва реалізовано 50 лісорубних квитків серія ТЕ ЛРК №003052 - 003101. Підтверджуючі документи щодо реалізації 50 лісорубних квитків вилучені та знищені відповідно до Акту державного підприємства "Тернопільське лісове господарство" від 11.03.2022 "Про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду".
Листом №339 від 06.04.2023, у відповідь на лист старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області від 30.03.2023 №6133/9/7-2023, Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства повідомило, що договорів, укладених між Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації та Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства щодо проведення відводу не було. Окрім цього зазначило, Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства бланки лісорубних квитків Управлінню капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації не передавались, так як відпуск бланків лісорубного квитка проводиться постійним лісокористувачем.
Окрім того до позовної заяви прокурором долучено копію обвинувального акта від 17.07.2023 у кримінальному провадженні №12019210000000262 від 09.07.2019 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України; копії протоколів допиту свідків під час здійснення досудового розслідування: ОСОБА_7 від 15.12.2020 і ОСОБА_8 (інженер охорони і захисту лісу ДП "Тернопільський лісгосп") від 10.08.2019.
Посилаючись на долучені до матеріалів справи докази, прокурор вказує, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника управління - начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, через неналежне виконання своїх службових обов`язків допущено незаконну порубку дерев різних порід і діаметрів в лісових захисних смугах автомобільних доріг загального користування місцевого значення Тернопільської області, внаслідок чого бюджету заподіяно шкоду у зв`язку з неоприбуткуванням у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини в сумі 1 171 922,13 грн. 
Наведені обставини слугували підставою для звернення 12.12.2024 з цим позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (в порядку ст.56 Цивільного процесуального кодексу України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру"), який відповідно до ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства ухвалою суду від 25.11.2025 передано до Господарського суду Тернопільської області для розгляду в межах справи №921/5/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Суд також вважає за необхідне відзначити, що у межах справи №921/5/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 Господарським судом Тернопільської області розглянуто справу №921/5/25(607/26143/24) за позовом Заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Тернопільській області до відповідача - ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" та Департаменту розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 13 547 403,98 грн, за наслідками розгляду якої судом ухвалено рішення від 14.05.2026, яким у задоволенні позову відмовлено.
Під час розгляду вищевказаної справи судом, серед іншого, досліджувались обставини щодо протиправності поведінки відповідача щодо видачі ним лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК № 003100 та серії ТЕ ЛРК № 003101, виданих 22.08.2018, його вини, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та заявленою до стягнення шкодою (збитками) навколишньому природному середовищу внаслідок проведення рубки дерев на автомобільних дорогах О200911 Кременець-Дунаїв та С201001 (Ланівці-Теофіполь) - Москалівка.
Станом на час розгляду цієї справи рішення суду у справі №921/5/25(607/26143/24) не набрало законної сили. 
Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором у цій справі.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", частиною 3 якої передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.
У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 зазначено, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, тому прокурор, у кожному конкретному випадку, з посиланням на законодавство, самостійно визначає, в чому саме відбулося, чи може відбутися, порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Як зазначено у позовній заяві, звернення прокурора до суду з цим позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що підриває матеріальну і фінансову основу органів державної влади, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.05.2020 у справі №912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на існуюче порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. 
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо зо можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. 
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до ст.ст. 6, 114, 116 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування. 
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Звертаючись із цим позовом в особі Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, прокурор вказує наступне. 
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. 
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
За змістом ст. 4 вказаного Закону інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті. 
Згідно із п. 8 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надано право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства. 
Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016 (надалі Положення № 43), Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Відповідно до п.п. 3 п. 4 Положення №43, Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель, інспектування (ревізії), моніторингу закупівель. 
Пунктами 3, 4, 9 ч. 4 Положення №43 передбачено, що Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки державних закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про державні закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.
Відповідно до п. 3 ст. 3 Положення Державна аудиторська служба здійснює державний фінансовий контроль, спрямований на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №266 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби" затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби. 
Пунктом 1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби утворено як юридичні особи публічного права за переліком згідно додатку 1, в тому числі Західний офіс Держаудитслужби.
Відповідно до Положення про Західний офіс Держаудитслужби (затвердженого наказом Держаудитслужби України від 02.06.2016 №23), Західний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано-Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях (далі - управління). Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.
Орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевого бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких порушень. Звернення органу державного фінансового контролю до суду в інтересах держави можливе лише у випадку незабезпечення такими установами вимог щодо усунення порушень законодавства з питань збереження і використання активів, виявлених під час здійснення державного фінансового контролю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 816/2394/16). 
Західний офіс Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області є органом виконавчої влади в Україні, який здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень, в тому числі в судовому порядку (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №826/9672/17, постанові Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №909/545/18). 
Як вказується у позовній заяві, у ході досудового розслідування кримінального провадження прокурор у кримінальному провадженні листом №12-554вих-23 від 16.06.2023 звернувся до Управління Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області з приводу вирішення питання щодо звернення до суду з позовною заявою про стягнення шкоди, заподіяної бюджету внаслідок неналежного виконання службових обов`язків працівниками Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, в сумі 1 171 922,13 грн. 
У відповідь на вказаний лист, орган державного фінансового контролю листом №131913-17/1484-2023 від 20.06.2023 повідомив, що відповідно до статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" орган державного контролю фінансового контролю має право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Також органи державного фінансового контролю мають право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства. 
Враховуючи зазначене, Управління повідомило про відсутність правових підстав для подання позову про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порубки дерев в придорожніх лісозахисних смугах відводу автомобільних доріг С201001 Ланівці - Теофіполь - Москалівка та О200911 Кременець-Дунаїв у сумі 1 171 922,13 грн, та просило прокуратуру на підставі ст.23 Закону України "Про прокуратуру" звернутися до суду з відповідним позовом у межах кримінального провадження.
З огляду на викладене, прокурором у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області 18.07.2023 подано цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення з ОСОБА_1 матеріальних збитків, що завдані злочином. 
Як вже зазначалось вище, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2024 у справі №607/13180/23 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а цивільний позов прокурора про відшкодування матеріальних збитків, що завдані злочином залишено без розгляду. 
Надалі, Тернопільською обласною прокуратурою листами №12-587вих-24 від 04.07.2024 та №12-824вих-24 від 25.09.2024 повідомлено Управління Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області про виявлені порушення, а також запропоновано вжити заходів щодо стягнення заподіяної державному бюджету шкоди.
В свою чергу Управління Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області листами №131913/171863-2024 від 24.07.2024 та №131913-17/2386-2024 від 07.10.2024 повідомило, що, зважаючи на обізнаність про виявлені порушення, заходів щодо їх усунення не вживатиме у зв`язку з відсутністю визначених законом повноважень. 
В подальшому, листом №12-1033вих-24 від 29.11.2024 обласною прокуратурою повідомлено Західний офіс Держаудитслужби про виявлені порушення, а також про необхідність захисту інтересів держави у вказаних правовідносинах. 
У відповідь, у листі Західного офісу Держаудитслужби №131313-17/9338-2024 від 03.12.2024 вказано, що вищевказаний лист обласної прокуратури скеровано для розгляду та надання відповіді до Управління Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області. 
З інформації Управління Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області №131913-17/2759-2024 від 03.12.2024 вбачається, що орган державного фінансового контролю до суду із позовною заявою про стягнення вищевказаної шкоди до суду звертатись не буде. 
Враховуючи наведене, невжиття Західним офісом Держаудитслужби заходів цивільно-правового характеру щодо усунення виявлених порушень, зокрема, щодо звернення до суду в інтересах держави з приводу усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань, збереження і використання активів, ні за власною ініціативою, ні за ініціативою Тернопільської обласної прокуратури, свідчить про неналежне здійснення своїх повноважень щодо контролю за усуненням виявлених недоліків і порушень, та дає підстави для вжиття органами прокуратури заходів представницького характеру в порядку ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Водночас питання обґрунтованості вимоги щодо стягнення з відповідача завданої шкоди вирішується судом лише за результатами розгляду спору по суті, враховуючи завдання господарського судочинства.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з такого.
Згідно з ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 ст.3 ГПК України).
Відповідно до статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статтею 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2022 у справі №477/2330/18 виснувала, що чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень. Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній (господарській) справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи.
Предметом позову у цій справі є вимога про стягнення з ОСОБА_1 шкоди, заподіяної бюджету внаслідок не оприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на баланс Тернопільської обласної державної адміністрації в сумі 1171922,13 грн.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що до способів захисту прав і законних інтересів віднесено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність повного складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки.
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.
Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. 
Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а шкода - наслідком такої протиправної поведінки.
Відповідно, суди, розглядаючи спори про стягнення шкоди (збитків), мають встановлювати обставини щодо наявності всіх елементів складу правопорушення у їх сукупності.
За відсутності хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, цивільна відповідальність у вигляді відшкодування шкоди не настає.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №912/823/18, від 03.11.2021 у справі №922/1705/20, від 18.12.2020 у справі №922/3414/19, від 02.06.2022 у справі №920/821/18, від 11.01.2022 у справі №904/1448/20, від 18.05.2023 у справі №914/669/22, від 19.09.2024 у справі №918/1356/23, від 27.05.2025 у справі №906/189/24.
Щодо протиправної поведінки.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги у заявах по суті справи, прокурор вказує на те, що у даному випадку у відповідача наявні як протиправна поведінка (виражена у протиправній, всупереч встановленим правилам та нормам видачі дозвільних документів без наявних для цього підстав суб`єкту господарювання без наявності належним чином оформлених договірних відносин, що надало останньому виключне право на заготівлю деревини та на заготовлену лісопродукцію), а також протиправна бездіяльність (виражена у протиправному неукладенні відповідних договорів із суб`єктом господарювання, та відсутність контролю за належним обліком матеріальних цінностей – лісопродукції, право власності на яку належить виключно Українському народу в особі відповідного суб`єкта владних повноважень).
В силу вимог ч. 1 ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.
Згідно з положеннями Лісового кодексу України, віднесення лісів до лісового фонду України не залежить від категорії (основного цільового призначення) земельної ділянки, на якій вони зростають.
Відповідно до ст. 16, ч. ч. 1, 4 ст. 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.
Звертаючись із цим позовом, прокурор стверджує про те, що у відповідності до положень ст. ст. 17, 19 Лісового кодексу України, Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА є постійним лісокористувачем, який зобов`язаний вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення. 
В підтвердження зазначеної обставини до матеріалів справи долучено копію розпорядження голови Тернопільської ОДА від 29.11.2017 №772-од "Про прийняття автомобільних доріг загального користування місцевого значення до сфери управління обласної державної адміністрації", у відповідності до якого утворено комісію з приймання-передачі автомобільних доріг загального користування місцевого значення зі сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України до сфери управління обласної державної адміністрації (далі - комісія) у складі згідно з додатком, якій необхідно було у місячний строк з дня набрання чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013р. №759-р "Про передачу автомобільних доріг загального користування місцевого значення" здійснити в установленому порядку приймання-передачу автомобільних доріг загального користування місцевого значення зі сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України до сфери управління обласної державної адміністрації на баланс управління капітального будівництва облдержадміністрації і подати акт приймання-передачі на затвердження голові обласної державної адміністрації. Після затвердження акта приймання-передачі - закріпити за управлінням капітального будівництва обласної державної адміністрації на праві оперативного управління автомобільні дороги, передані до сфери управління обласної державної адміністрації.
Також долучено копії Державних актів на право постійного користування земельними ділянками серії Б №035129 від 1980 року (виданого Тернопільському обласному виробничому управлінню будівництва і експлуатації автомобільних шляхів на території Лановецького району Тернопільської області), та серії Б №035500 від 1990 року (виданого Тернопільському обласному виробничому об`єднанню будівництва, ремонту і експлуатації автомобільних шляхів) на території Кременецького району Тернопільської області, які, за твердженнями прокурора, на підставі розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 29.11.2017 №772-од були також передані Управлінню капітального будівництва разом із автомобільними дорогами загального користування місцевого значення на території Тернопільської області.
При цьому стверджує, що Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА набуло статусу балансоутримувача переданих йому автомобільних доріг загального користування місцевого значення з 01.01.2018 та, відповідно, набуло право постійного користування даними земельними ділянками без встановлення строку згідно положень ст. 92 Земельного кодексу України, а також, у відповідності до положень ст. ст. 17, 19 Лісового кодексу України, є постійним лісокористувачем щодо зазначених у позовній заяві ділянок автомобільних доріг, який зобов`язаний вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.
Разом з тим суд відзначає, що затвердженого на виконання розпорядження голови Тернопільської ОДА від 29.11.2017 №772-од акту приймання-передачу автомобільних доріг загального користування місцевого значення зі сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України до сфери управління обласної державної адміністрації на баланс Управління капітального будівництва облдержадміністрації, доказів в підтвердження закріплення за Управлінням капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації на праві оперативного управління автомобільних доріг, переданих до сфери управління обласної державної адміністрації, доказів передачі УКБ Тернопільської ОДА Державних актів на право постійного користування земельними ділянками серії Б №035129 від 1980 року та серії Б №035500 від 1990 року, матеріали справи не містять.
Частиною 1 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
При цьому, відповідачем вказана обставина не визнається. Більше того, у відзиві на позов, відповідач зазначає, що позивачем (прокурором) не доведено, що УКБ Тернопільської ОДА є належним лісокористувачем щодо земельних ділянок, на яких виявлено порушення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про транспорт" землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам, організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення розвитку об`єктів транспорту. Розміри земельних ділянок, що надаються для зазначених цілей, визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації.
Відповідно до змісту ст. ст. 67, 71 Земельного кодексу України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту, тощо.
Згідно із ч. 2 ст. 71 Земельного кодексу України до земель дорожнього господарства належать землі під проїзною частиною, узбіччям, земляним полотном, декоративним озелененням, резервами, кюветами, мостами, тунелями, транспортними розв`язками, водопропускними спорудами, підпірними стінками і розташованими в межах смуг відведення іншими дорожніми спорудами та обладнанням, а також землі, що знаходяться за межами смуг відведення, якщо на них розміщені споруди, що забезпечують функціонування автомобільних доріг, а саме: а) паралельні об`їзні дороги, поромні переправи, снігозахисні споруди і насадження, протилавинні та протисельові споруди, вловлюючі з`їзди; б) майданчики для стоянки транспорту і відпочинку, підприємства та об`єкти служби дорожнього сервісу; в) будинки (в тому числі жилі) та споруди дорожньої служби з виробничими базами; г) захисні насадження.
При цьому, в судовому засіданні 06.07.2026 прокурор зазначила, що акт приймання-передачі автомобільних доріг не вдалося відшукати, разом з тим, попередньо видані акти на право постійного користування землею серії Б №035129 та серії Б №035500 передано до Тернопільської обласної державної адміністрації, відповідно остання в особі Управління капітального будівництва безпосередньо здійснює управління такими дорогами. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , працюючи на посаді заступника начальника управління - начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, не перевіривши наявність уже укладеного договору №4 від 11.05.2018 між Управлінням капітального будівництва ТОДА та ТОВ "ТБЦ" на експлуатаційне утримання на автомобільних дорогах загального користування місцевого значення у Тернопільській області, які перебувають на балансі Управління, 22.08.2018 підписав:
- лісорубний квиток серії ТЕ ЛРК №003100 щодо проведення рубки догляду на підставі акту обстеження автомобільної дороги О200911 Кременець-Дунаїв, яким надано дозвіл ТОВ "Седер Україна" здійснити рубку догляду, загальною масою деревини в кількості 1808 куб.м, строк закінчення заготівлі деревини - до 31.12.2018; 
- лісорубний квиток серії ТЕ ЛРК №003101 щодо проведення рубки догляду на підставі акту обстеження автомобільної дороги О200911 Кременець-Дунаїв, яким надано дозвіл ТОВ "Седер Україна" здійснити рубку догляду, загальною масою деревини в кількості 3226 куб.м, строк закінчення заготівлі деревини - до 31.12.2018.
Згідно з п.2 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 №733, ліси залежно від основних виконуваних ними функцій поділяються на такі категорії: 1) ліси природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення; 2) рекреаційно-оздоровчі ліси; 3) захисні ліси; 4) експлуатаційні ліси. 
До категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки (смуги лісів), розташовані у смугах відведення каналів, залізниць та автомобільних доріг (пп. 2 п. 7 вказаного Порядку).
Статтею 19 Лісового кодексу України (в редакції чинній на дату видачі лісорубних квитків) передбачено, що постійні лісокористувачі мають: 1) право самостійно господарювати в лісах; 2) виключне право на заготівлю деревини; 3) право власності на заготовлену ними продукцію та доходи від її реалізації; 4) право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством; 5) право здійснювати відповідно до законодавства будівництво доріг, спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд, необхідних для ведення лісового господарства.
Постійні лісокористувачі зобов`язані: 1) забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; 2) дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; 3) вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; 4) вести первинний облік лісів; 5) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; 6) забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства; 8) забезпечувати безперешкодний доступ до об`єктів електромереж, інших інженерних споруд, які проходять через лісову ділянку, для їх обслуговування.
Окрім того, частинами 1, 3, 4 статті 67 Лісового кодексу України передбачено, що в порядку спеціального використання може здійснюватися такий вид використання лісових ресурсів, як заготівля деревини, побічні лісові користування. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частинами 1-5 ст. 69 Лісового кодексу України (в редакції чинній на дату видачі лісорубних квитків), спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства. Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Механізм та умови видачі лісорубного квитка як спеціального дозволу на використання лісових ресурсів регулюються Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 (надалі Порядок).
Згідно п. 2 Порядку лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.
Для видачі лісорубного квитка власник лісів або постійний лісокористувач подає такі документи: заявку на використання лісових ресурсів під час проведення рубок головного користування; відомість чергової лісосіки; польову перелікову відомість; переліково-оцінювальну відомість; карту технологічного процесу розробки лісосіки; план лісосіки (п. 4 Порядку). 
Бланки лісорубного або лісового квитка є документами суворої звітності, які виготовляються у встановленому порядку. Правила обліку, зберігання, заповнення, видачі бланків лісорубного або лісового квитка затверджує Держкомлісгосп за погодженням з Мінприроди та Мінфіном. 
Так, у лісорубних квитках серії ТЕ ЛРК № 003100 та серії ТЕ ЛРК № 003101, виданих 22.08.2018 ОСОБА_1 як посадовою особою УКБ Тернопільської ОДА (як власника лісів або постійного лісокористувача) передбачено систему рубок - інші, не пов`язані з веденням лісового господарства; вид, спосіб рубки - рубка догляду. Дозвіл для вказаних рубок надано ТОВ "Седер Україна". 
Згідно Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України, затверджених наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 21.01.2013 №9, рубки догляду відносяться до рубок формування і оздоровлення лісів. 
До інших заходів, не пов`язаних з веденням лісового господарства відносяться розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів, розширення (розчищення) існуючих інженерних споруд, охоронних зон, смуг вздовж кордону тощо. 
Відповідно до п. 4 Правил поліпшення якісного складу лісів, проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №724 (в редакції чинній на момент видачі лісорубних квитків), підставою для рубок формування і оздоровлення лісів є матеріали лісовпорядкування та обстежень, які проводяться власниками лісів і постійними лісокористувачами.
У разі проведення зазначених рубок у деревостанах, не запроектованих лісовпорядкуванням, власники лісів і постійні лісокористувачі повідомляють про це орган виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, обласну, Київську та Севастопольську міські держадміністрації.
Всупереч викладеному, матеріали лісовпорядкування та акти обстеження автомобільних доріг, які були підставою для видачі 22.08.2018 лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №003100 та серії ТЕ ЛРК №003101, в матеріалах справи відсутні. 
Окрім того, як уже зазначалося, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 Лісового кодексу України (в редакції чинній на момент видачі лісорубних квитків) постійні лісокористувачі мають виключне право на заготівлю деревини.
Посилаючись на лист Державного агентства лісових ресурсів України №12-12/14009-18 від 20.09.2018, прокурор зазначає, що передача лісорубного квитка юридичним особам, які не є структурними підрозділами постійного лісокористувача, законодавством не передбачена. Такі юридичні особи можуть надати постійному лісокористувачу послуги із заготівлі деревини і отримати плату за виконану роботу.
В даному випадку, лісорубні квитки серії ТЕ ЛРК №003100 та серії ТЕ ЛРК №003101 видані 22.08.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" для проведення рубок догляду у захисних лісосмугах автомобільних доріг загального користування місцевого значення, однак договорів про надання послуг з видалення дерев на смугах відводу на вказаних автодорогах між постійним лісокористувачем в особі УКБ Тернопільської ОДА та вказаним товариством не укладено (докази протилежного в матеріалах справи відсутні). 
З огляду на викладене, суд погоджується із доводами прокурора про те, що 22.08.2018 при видачі лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №003100 та серії ТЕ ЛРК №003101, заступником начальника управління - начальником відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації Соколовським В.М. не дотримано вимоги п.3 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України та п. 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів. 
Про недотримання вимог п.3 ч.2 ст. 19 Лісового кодексу України та п. 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів при видачі лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №003100 та серії ТЕ ЛРК №003101 від 22.08.2018 вказується також у Висновках експертів Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/120-21/9937-ЕЛ від 30.11.2021 та №СЕ-19/120-21/9940-ЕЛ від 30.11.2021.
При цьому, суд також враховує, що Висновком експерта № СЕ-19/120-21/3066-ПЧ від 27.04.2021 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні підтверджено, що лісорубні квитки серії ТЕ ЛРК № 003100 від 22.08.2018 та серії ТЕ ЛРК № 003101 від 22.08.2018 підписано Соколовським B.M.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. 
Судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом (ст. 7 Закону України "Про судову експертизу"). 
Статтею 98 ГПК України встановлено вимоги до висновку експерта. Так, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
При цьому, висновок експерта №СЕ-19/120-21/3066-ПЧ від 27.04.2021 складено у межах кримінального провадження атестованим судовим експертом, який був попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта (ст.384 КК України) та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків (ст. 385 КК України), та відповідно до положень ст. 98 ГПК України, що не спростовано відповідачем у встановленому законом порядку.
Верховний Суд у постанові від 10.07.2019 у справі № 686/23256/16-ц виклав висновок, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі. 
Також, Верховним Судом у постанові від 25.03.2021 у справі №752/21411/17 вказано, що суд враховує допустимість висновку експерта як доказу, оскільки проведена у кримінальному провадженні експертиза містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений. 
Отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18), а можливість використання при розгляді іншої справи в якості одного з доказів виконаних у кримінальному провадженні висновків експерта підтверджено Верховним Судом (постанови від 17 жовтня 2019 року у справі № 678/364/15-ц; від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17 та від 10 березня 2020 року у справі № 9901/740/18). 
Відтак, висновок експерта №СЕ-19/120-21/3066-ПЧ від 27.04.2021, яким підтверджується обставина підписання ОСОБА_1 лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №003100 від 22.08.2018 та серії ТЕ ЛРК № 003101 від 22.08.2018, виданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" є належним та допустимим доказом у цій справі. При цьому відповідач незгоди з вказаним висновком експерта не висловлював, як і не заявляв клопотання про призначення повторної експертизи у цій справі.
Отже, матеріалами справи підтверджено протиправну поведінку відповідача – ОСОБА_1 , який на час видачі лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №003100 та серії ТЕ ЛРК №003101 від 22.08.2018 працював на посаді заступника начальника управління - начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації.
Щодо тверджень прокурора про протиправну бездіяльність ОСОБА_1 , яка полягає у невжитті заходів і незабезпеченні контролю за оприбуткуванням у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на балансі Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації загальним об`ємом 1225,61 куб.м та 1135,84 куб.м, яка була вивезена ТОВ "Седер Україна" та використана ним у власній господарській діяльності, внаслідок чого бюджету заподіяно шкоду в розмірі 1 171 922,13 грн шкоди, суд відзначає наступне.
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.
Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. 
Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. 
Згідно п. 1.3 Положення про документальне забезпечення запису у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в регістрах бухгалтерського обліку провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. 
При цьому підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи (п.2.1 Положення).
Як вже зазначалось вище, УКБ Тернопільської ОДА (відповідно до Положення в редакції розпорядження голови Тернопільської обласної адміністрації від 22.01.2018 №35 од) є структурним підрозділом обласної державної адміністрації, утворюється головою обласної державної адміністрації, входить до її складу і в межах Тернопільської області забезпечує виконання покладених на управління завдань, відповідно до Положення про Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації. 
Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки (п.13 Положення).
Відповідно до п.7 Положення, Управління очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою обласної державної адміністрації за погодженням з Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Начальник управління має заступників, які призначаються на посаду та звільняються з посади головою обласної державної адміністрації відповідно до законодавства про державну службу.
ОСОБА_1 , у відповідності до розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації №10-к від 26.01.2018 призначений на посаду заступника начальника управління - начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду УКБ Тернопільської ОДА.
Згідно з п. 46 Положення Управління організовує будівництво реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення з урахуванням вимог п. 17, 27, 29, 37, 49, 51 (має право передавати підрядній організації документи про дозвіл на вирубування лісу).
Відповідно до підпункту 9 пункту 5 даного Положення, Управління має право реалізовувати залишки матеріалів, а кошти від їх реалізації направляти на здійснення видатків, що входять до загальної вартості об`єктів, за якими Управління виконує функції замовника та здійснює технічний нагляд або до спеціального фонду державного бюджету як надходження бюджетних установ від реалізації в установленому порядку майна крім нерухомого майна, з напрямами витрачання відповідно до чинного законодавства. 
Як вказує прокурор, саме на відповідача згідно з посадовою інструкцією покладався обов`язок щодо здійснення контролю за умовами виконання, контрактів та угод з утримання автомобільних доріг загального користування; здійснювати контроль процесів реалізації державної політики у сфері організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, комунальних доріг, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд на них; забезпечувати організацію акумулювання коштів фінансування дорожнього господарства; визначення в межах повноважень напрямів використання коштів, що надходять на розвиток мережі й утримання автомобільних доріг загального користування; забезпечує організацію утримання в належному технічному стані та розвиток мереж автомобільних доріг. Проте, всупереч викладеному, відповідач своїх обов`язків не виконав, і допустив видачу дозвільних документів суб`єкту господарювання без належних правових підстав та без оформлення договірних відносин, як це передбачено нормами цивільного законодавства, та не забезпечив передачу на баланс заготовленої лісопродукції за такими незаконними дозвільними документами. Вказана лісопродукція, в порушення вимог Порядку застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2015 №1219, на субрахунках УКБ Тернопільської ОДА оприбуткована не була, кошти від реалізації матеріалів (деревини) не поступали, заборгованість відсутня, та в ході обстеження лісопродукція не представлена в наявності.
Водночас суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази в підтвердження здійснення саме ТОВ "Седер Україна" рубки деревини, зокрема і на виконання лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №003100 від 22.08.2018 та серії ТЕ ЛРК №003101 від 22.08.2018, виданих товариству ОСОБА_1 за відсутності договірних відносин із ТОВ "Седер Україна" щодо надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг місцевого значення у Тернопільській області (щодо спірних ділянок автомобільних доріг) та відповідно складених первинних документів, тому суд вважає недоведеними твердження прокурора про невжиття останнім заходів і незабезпечення контролю за оприбуткуванням у передбаченому законодавством порядку вказаної деревини на баланс УКБ Тернопільської ОДА у визначеному обсязі та встановленої вартості.
При цьому слід також зазначити, що проведеною Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області ревізією (акт ревізії №05-21/3 від 12.08.2020) встановлено, що в УКБ Тернопільської ОДА відсутнє документальне підтвердження господарських операцій щодо обліку зрізаної деревини. 
Щодо заподіяної шкоди та причинного зв`язку між протиправними діями відповідача та шкодою, суд відзначає наступне.
Як вказує прокурор, в даному випадку між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, оскільки у разі дотримання норм законодавства щодо оформлення договірних відносин та видачі дозвільного документа, а також належному обліку заготовленої лісопродукції – така шкода була б не завдана.
Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.
Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.
При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).
Як вже вказувалось вище і вбачається із долучених до позовної заяви матеріалів, заявлений до стягнення з ОСОБА_1 розмір шкоди, заподіяної бюджету внаслідок неоприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на баланс УКБ Тернопільської обласної державної адміністрації в сумі 1 171 922,13 грн, визначено, з урахуванням висновків Акту ревізії від 12.08.2020 №05-21/3, проведеної Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, якою визначено вартість розрахованого об`єму деревини в сумі 1 065 101,91 грн, а також Висновку експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №6/1-899/20 від 29.09.2020 складений за результатами проведеної судово-товарознавчої експертизи, призначеної у кримінальному провадженні №12019210000000262 від 09.07.2019, відповідно до якого: ринкова вартість (з урахуванням ПДВ) дров паливних третьої групи породи тополя об`ємом 1110,80 куб.м, першої групи породи клен об`ємом 1,16 куб.м, третьої групи породи липа об`ємом 1,29 куб.м, першої групи породи граб об`ємом 22,59 куб.м станом на IV квартал 2018 року могла становити 565 245,18 грн; ринкова вартість (з урахуванням ПДВ) дров паливних третьої групи породи тополя об`ємом 1225,61 куб.м. станом на IV квартал 2018 року могла становити 606 676,95 грн, всього 1 171 922,13 грн.
Водночас розрахунки як в Акті ревізії, так і у Висновку експерта, здійснювалися виходячи з інформації, наданої Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області, відповідно до якої за результатами обстежень встановлені факти зрізання дерев у смугах відводу автомобільних доріг: - 0200911 Кременець-Дунаїв - 282 дерев (тополя - 200, клен - 3, липа - 2, граб - 77); - С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка - 269 дерев (тополя).
Зрубаний обсяг деревини у розмірі 1135,84 куб.м та 1225,61 куб.м, який покладено в основу як розрахунку шкоди, так і висновків про її завдання, визначено з урахуванням наукового висновку Національного лісотехнічного університету України (наданого Управлінню Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області у відповідь на лист №133-19-05-13/2667-2020 від 03.08.2020), складеного на основі надісланих останньому Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області під час проведення ревізії матеріалів обстежень із замірами діаметрів пнів.
При цьому, встановлені факти зрізання дерев у смугах відводу автомобільних доріг: - 0200911 Кременець-Дунаїв - 282 дерев (тополя - 200, клен - 3, липа - 2, граб - 77); - С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка - 269 дерев (тополя) зафіксовано в протоколах огляду місця події від 03.03.2020 (автодорога О200911 Кременець-Дунаїв) та від 31.07.2020 (С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка), а також в актах обстеження від 22.07.2020 (автодорога Кременець-Дунаїв) та від 31.07.2020 (С201001 (Ланівці - Теофіполь) – Москалівка), а також у складених польових перелікових відомостях до них. 
Разом з тим суд враховує, що лісорубні квитки серії ТЕ ЛРК №003100 та серії ТЕ ЛРК №003101 були видані Товариству з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" 22.08.2018 із строком закінчення заготівлі – 31.12.2018. Тоді як відповідно до наявних в матеріалах справи доказів незаконна рубка 282 дерев на лісосмузі автомобільної дороги О200911 Кременець-Дунаїв була виявлена протоколом огляду місця події лише 03.03.2020 (тобто більш, ніж через 1,5 роки з дати видачі лісорубних квитків); незаконна рубка 35 дерев породи тополя різних діаметрів - протягом 2017-2018 років та 234 дерев породи тополя – протягом 2018-2019 років в смузі відводу автомобільної дороги С201001 (Ланівці - Теофіполь) – Москалівка - виявлено протоколом огляду місця події, а також актами обстеження лише 31.07.2020. 
Отже, наявні в матеріалах справи докази (зокрема, протоколи огляду місця події, акти обстеження, польові перелікові відомості, висновок експерта) не можуть однозначно підтверджувати те, що незаконна порубка 551 дерева різних порід та діаметрів в лісових захисних смугах автомобільних доріг загального користування місцевого значення Тернопільської області О200911 Кременець-Дунаїв та С201001 (Ланівці - Теофіполь) – Москалівка, про що вказується у позовній заяві та доданих до неї документах, здійснювалася саме ТОВ "Седер Україна", та саме в період з 22.08.2018 по 31.12.2018 (серпня-грудня 2018 року) і на виконання виданих Соколовським В.М. лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №003100 та серії ТЕ ЛРК №003101. 
Відтак суд вважає належним чином не доведеною матеріалами справи обставину про те, що рубка дерев на вищевказаних ділянках мала місце саме внаслідок протиправних дій відповідача, а не внаслідок інших обставин.
Також, оскільки встановлення кількості зрубаної деревини здійснювалося не під час проведення рубок у 2018 році, а значно пізніше - у 2020 році, і зазначена інформація щодо кількості, діаметру стовбура і виду дерев врахована під час визначення об`єму зрубаної деревини і її вартості, яку, за твердженнями прокурора, не було оприбутковано у передбаченому законодавством порядку на балансі Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, суд погоджується із доводами відповідача про те, що визначення обсягу зрубаної деревини загальним об`ємом 1225,61 куб.м та 1135,84 куб.м не може вважатися достовірним та обґрунтованим з огляду на значний часовий проміжок між фактичними подіями та моментом фіксації даних. 
До того ж, в матеріалах справи відсутні інші докази (зокрема первинні документи), які б підтверджували фактичний обсяг зрубаної деревини, а також те, що деревина, про яку йдеться, мала товарну цінність, була придатною для реалізації та могла бути реалізована за тією вартістю, яка покладена в основу розрахунків. 
Щодо доводів прокурора про те, що встановлений у протоколах огляду місця події від 03.03.2020 та від 31.07.2020, а також актах обстеження від 22.07.2020 та від 31.07.2020, обсяг і вид зрубаної деревини в більшій мірі відповідає тій, що зазначена у лісорубних квитках, то вказане не може беззаперечно підтверджувати, що така рубка здійснювалась саме ТОВ "Седер Україна".
Таким чином, розмір заявленої до стягнення з відповідача шкоди суд вважає недоведеним. А відтак відсутній безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача і заявленим до стягнення розміром заподіяної шкоди бюджету в розмірі 1 171 922,13 грн. 
Тоді як доведення обґрунтованості вимог у справах про відшкодування шкоди покладається саме на особу, яка звертається з таким позовом (в даному випадку прокурора), який має надати суду докази наявності шкоди, її розміру, протиправності поведінки того, хто завдав шкоду, а також причинно-наслідкового зв`язку такої поведінки із завданою шкодою.
Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. Водночас причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди (п.89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2025 у справі №335/6977/22).
Щодо вини.
Так, згідно з ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Разом з тим, звертаючись з цим позовом, а також під час розгляду цієї справи господарським судом, прокурор неодноразово зазначав про те, що вказаний позов поданий задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування по якому здійснювалося в межах кримінального провадження №12019210000000262 від 09.07.2019, відповідачем у даному спорі є безпосередньо особа, яка мала статус обвинуваченого і щодо якої органом досудового розслідування здобуто достатні докази для обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. 
Враховуючи наведені обставини, в ухвалі суду від 02.02.2026 суд погодився із твердженнями прокурора про звільнення останнього від сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
Прокурор посилається на те, що, враховуючи загальний розмір заподіяних збитків, посадове становище відповідача на той час та покладені на нього обов`язки, відповідачем вчинено передбачене КК України суспільно небезпечне діяння, що підтверджується письмовими доказами, у тому числі й ухвалою про закриття кримінального провадження відносно нього з огляду на сплив строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. 
Так, відповідно до ст.2 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до частини 1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження (ч.1 та 2 ст.283 КПК України).
Із вказаних норм кримінально-процесуального закону, який визначає порядок кримінального провадження на території України, випливає, що коли виконані вимоги ст.91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування підлягає закінченню, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, тобто коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною.
Закінчення досудового розслідування пов`язане з обов`язком прокурора відповідно до ч.2 ст.283 КПК України у найбільш короткий строк після повідомлення особі про підозру прийняти одне з таких рішень: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом; 4) звернутися до суду з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру; 5) звернутися до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру.
При цьому статтею 17 КПК України передбачено презумпцію невинуватості особи. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Статтею 284 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження. Усі підстави закриття кримінального провадження поділяються на реабілітуючі та нереабілітуючі. Реабілітуючими є ті підстави, що пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчиняв кримінального правопорушення. На противагу цьому нереабілітуючими є ті, що вирішують питання про вчинення особою кримінального правопорушення (висновок постанови Верховного Суду від 08.10.2024 у справі №711/4218/15-к).
В постанові Верховного Суду від 01.02.2024 у справі №930/497/23 (провадження №51-4798км23) зазначено, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.02.2025 у справі №712/8174/23, положення частин 1-3 ст.49 КК України, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією. Адже законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу у разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК України. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною.
Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.
У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.
Слід зазначити, що в даному випадку ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 04.06.2024 у справі №607/13180/23 про закриття кримінального провадження не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1 погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням або визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України. 
Відповідно до ч.6 ст.75 ГПК України тільки обвинувальний вирок суду у кримінальному провадженні, а не ухвала про закриття кримінального провадження є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
За відсутності вироку такі обставини (факти) не є преюдиційними, а тому встановлюються/спростовуються у загальному порядку на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Водночас, господарський суд не уповноважений встановлювати обставини (факти), що підлягають встановленню виключно у порядку кримінального судочинства (наявність у діянні складу кримінального правопорушення, винуватість особи у його вчиненні тощо). 
При цьому обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування (стаття 110 Кримінального процесуального кодексу України). Обвинувальний акт від 17.07.2024 не є доказом, на підставі оцінки якого у господарському процесі є можливим встановити наявність вини відповідача у цій справі.
Водночас кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 закрито за нереабілітуючою підставою. Це означає, що стосовно останнього зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, суд установив наявність у діях вказаної особи складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, однак через певні обставини (в цьому випадку - закінчення строку притягнення до кримінальної відповідальності) кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Внаслідок цього матеріали вказаного кримінального провадження (і, зокрема, висновки судової експертизи) оцінюються судом не як докази, які є обов`язковими для господарського суду про правові наслідки дій ОСОБА_1 , а в сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.
Слід наголосити, що ухвала суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав не встановлює складу цивільного правопорушення у розумінні статті 1166 Цивільного кодексу України та не породжує автоматичного обов`язку з відшкодування шкоди без доведення всіх елементів деліктної відповідальності в межах відповідного цивільного чи господарського провадження. Така не охоплює питань розміру шкоди, наявності причинно-наслідкового зв`язку та цивільно-правової вини у розумінні норм матеріального права. Ототожнення кримінально-правової оцінки діяння з цивільно-правовою відповідальністю є неприпустимим.
Щодо висновків, викладених в Акті ревізії від 12.08.2020 №05-21/3, проведеної Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про те, що виявлені під час ревізії порушення (внаслідок чого державному бюджету завдано матеріальної шкоди на суму 1 065 101,91 грн) допущено колишнім заступником начальника управління - начальником відділу Соколовським В.М. (звільнений 12.05.2020 відповідно до наказу № 28-к), яким видано дозвільні документи на зрізання дерев на дорогах 0200911 Кременець-Дунаїв та С201001 (Ланівці - Теофіполь) - Москалівка (лісорубні квитки) ТОВ "Седер Україна" без укладання відповідного договору, то суд відзначає, що акт ревізії є документом фінансового контролю, складеним контролюючим органом у межах його повноважень, і відображає виключно оцінку цього органу щодо дотримання суб`єктом перевірки вимог бюджетного та фінансового законодавства. За своєю правовою природою акт ревізії не встановлює юридичних фактів, не підтверджує наявність чи відсутність цивільно-правової відповідальності конкретної особи та не має преюдиційного значення для суду. Висновки, викладені в такому акті, є службовими судженнями контролюючого органу, які підлягають перевірці та оцінці судом нарівні з іншими доказами.
Разом з тим, суд враховує, що у силу пункту 6 Положення №43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.
Вказані положення кореспондуються з пунктами 7 та 10 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", за приписами яких органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
У частині другій статті 15 Закону закріплено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
У постанові від 12 травня 2022 року у справі №620/4169/20 Верховний Суд зазначив, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Тобто правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а відтак наділена рисами правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься, і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом (постанова Верховного Суду від 15.01.2026 у справі №260/1293/24).
У контексті цього питання варто зауважити, що Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 року у справі №822/2087/17 зазначив, що висновок суду про те, що збитки контролюючим органом можуть бути стягнуті лише в ході відповідного судового процесу (а не шляхом пред`явлення обов`язкової до виконання вимоги), не спростовує того, що "законна вимога" контролюючого органу, як індивідуально-правовий акт, повинна відповідати вимогам закону в частині її змісту і форми. Саме аналіз змісту вимоги контролюючого органу свідчить про те, чи такі вимоги дотримано та чи породжує така вимога права і обов`язки для підконтрольної установи.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутня вимога органу державного фінансового контролю про усунення порушень, виявлених за результатами проведеної ревізії Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА, в підтвердження обґрунтованості підстав звернення з цим позовом в особі Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, та зокрема саме до відповідача – ОСОБА_1 .
Частиною 1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Враховуючи обставини цієї справи та наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши норми чинного законодавства в аспекті спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності (в тому числі персональної, як посадової особи УКБ Тернопільської ОДА) щодо відшкодування шкоди, заподіяної бюджету внаслідок не оприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини в сумі 1 171 922,13 грн, оскільки за відсутності хоча б одного із елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, про що зазначено судом вище, цивільна відповідальність у вигляді відшкодування шкоди не настає.
При цьому, суд зауважує, що доводи прокуратури у цій справі стосуються неоприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на балансі Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, тоді як у прохальній частині позовної заяви зазначається про стягнення шкоди, заподіяної бюджету внаслідок неоприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини на баланс Тернопільської обласної державної адміністрації.
Також, заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у цій справі, належним відповідачем, на його думку, має бути постійний лісокористувач. 
У зв`язку з цим суд відзначає, що дії ОСОБА_1 щодо видачі лісорубних квитків серії ТЕ ЛРК №003100 та серії ТЕ ЛРК №003101 від 22.08.2018 були вчинені останнім як посадовою особою Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА (постійного лісокористувача, до обов`язків якого в силу ст.19 Лісового кодексу України належить забезпечення охорони лісів на підвідомчій йому території від незаконної рубки, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; яке є юридичною особою та має самостійний баланс (правонаступником якого на даний час є Департамент розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації). 
Відповідно до положень ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Суд зауважує, що Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації зверталося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" із листом №1144/01-13 від 24.10.2018, у якому просило терміново повернути виписані оригінали лісорубних квитків серія ТЕ ЛРК: 003097, 0030999, 003100, 003101 як такі, що не відповідають оформленню згідно закону.
Хоча матеріали справи не містять дати повернення лісорубних квитків ТОВ "Седер Україна", в тому числі поза межами строку їх дії (після 31.12.2018), разом з тим вказане підтверджує, що Управлінню капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації було відомо про факт видачі лісорубних квитків з недотриманням вимог законодавства.
Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у процесі": сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, від 09.02.2021 у справі №635/4741/17).
Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20).
Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Такі висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справах № 570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17.
Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №910/7122/17).
Вирішуючи спір, суд залежно від характеру правовідносин зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав. Схожий за змістом висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №125/2157/19.
Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові.
Враховуючи характер спірних правовідносин, обставини цієї справи, а також те, що позов заявлено прокурором в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, яким проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2018 по 30.04.2020 (Акт ревізії від 12.08.2020 №05-21/3), суд дійшов до переконання, що Соколовський В.М. не є належним відповідачем у справі щодо стягнення шкоди, заподіяної бюджету внаслідок неоприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини, а належним відповідачем має бути Департамент розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації як правонаступник УКБ Тернопільської обласної державної адміністрації.
З урахуванням зазначеного, у задоволенні позову слід відмовити. 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").
Зважаючи на викладене, суд зазначає, що всі інші доводи та міркування сторін взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
Судові витрати.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.2 ст.129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 4, 7, 13, 20, 73-75, 86, 129, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд - 
ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позову Заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби в особі філії (структурного підрозділу) Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Тернопільської обласної військової адміністрації, до відповідача - ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Седер Україна" та Департаменту розвитку інфраструктури Тернопільської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди, заподіяної бюджету внаслідок не оприбуткування у передбаченому законодавством порядку зрубаної деревини в сумі 1 171 922,13 грн - відмовити.
2. Копію рішення направити учасникам справи відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене та підписане 15.07.2026.

Суддя Н.В. Охотницька