ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року 

м. Київ

справа № 160/29691/25

адміністративне провадження № К/990/28939/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2026 (колегія суддів у складі: головуючого судді Чабаненко С.В., суддів Білак С.В., Юрко І.В.) у справі №160/29691/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. 
I. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
1. У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач, Управління, орган Пенсійного фонду), в якому просив:
визнати протиправними дії Управління щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), викладеному у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 02.09.2025 №046350020577;
скасувати рішенні Управління про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 02.09.2025 №046350020577;
зобов`язати Управління зарахувати позивачу до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.2001 по 30.06.2005;
зобов`язати Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.08.2025 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, з урахуванням висновків суду.
2. На обґрунтування позову позивач послався на протиправну відмову йому у призначенні пільгової пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого частиною третьою статті 114 Закону №1058-IV. Вважає, що орган Пенсійного фонду протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача період його навчання в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету з 01.09.2001 по 30.06.2005.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
3. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою від 26.08.2025 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV.
4. За результатом розгляду заяви, органом Пенсійного фонду прийнято рішення від 02.09.2025 №046350020577 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Відмовляючи у призначенні пенсії на пільгових умовах, орган Пенсійного фонду зазначив, що пільгового страхового стажу позивача на підземних роботах недостатньо для призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV.
5. Відповідно до розрахунку стажу роботи позивача, загальний стаж складає з урахуванням роботи за Списком №1: 42 роки 2 місяці 20 днів, пільговий стаж відповідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» від 31.03.1994 №202 (далі - Постанова №202, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) складає: 20 років 7 місяців 2 дні. 
До пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку не зараховано період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.2021 по 30.06.2005. Період навчання з 01.01.2004 не зараховано до пільгового стажу і до страхового стажу через відсутність сплати страхових внесків. 
6. Для отримання додаткових роз`яснень щодо зарахування періоду навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.2001 по 30.06.2005, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 07.09.2025 №ВЕБ-04001-Ф-С-25-186990.
7. У відповідь на звернення, орган Пенсійного фонду листом від 06.10.2025 №49883-37513/Г-01/8-0400/25 повідомив заявника, що відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР (далі - Закон №103/98-ВР) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Періоди навчання в технікумі не зараховуються до пільгового стажу при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. 
8. Вважаючи протиправною відмову органу Пенсійного фонду в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, позивач звернувся до суду.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9. Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 17.11.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення Управління від 02.09.2025 №046350020577 про відмову позивачу у призначенні пенсії. Зобов`язав Управління зарахувати позивачу до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV період навчання в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету з 01.09.2001 по 23.05.2004, з 31.08.2004 по 16.01.2005 та з 20.04.2005 по 30.06.2005. Зобов`язав Управління повторно розглянути заяву позивача від 26.08.2025 про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
10. Задовольняючи позов у визначеній судом частині, суд першої інстанції дійшов висновку, що орган Пенсійного фонду, розглядаючи заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, протиправно не зарахував до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно частини третьої статті 114 Закону №1058-IV період навчання в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету з 01.09.2001 по 23.05.2004, з 31.08.2004 по 16.01.2005 та з 20.04.2005 по 30.06.2005, що стало підставою для передчасного прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.
11. Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 27.05.2026 апеляційну скаргу органу Пенсійного фонду задовольнив, скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нову постанову, якою у задоволенні позову відмовив.
12. Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у спірний період з 01.09.2001 по 30.06.2005 позивач навчався у технікумі, який є вищим навчальним закладом. Однак, можливість зарахування часу навчання до стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», відтак орган Пенсійного фонду правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача час його навчання в період з 01.09.2001 по 30.06.2005.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ НА НЕЇ
13. Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив її у касаційному порядку, просив її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
14. Підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, скаржник визначає положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
На обґрунтування цієї підстави скаржник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у взаємозв`язку із статтею 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998 №103/98-ВР (далі - Закон №103/98-ВР), без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.03.2020 у справі №367/945/17, в якій Верховний Суд, застосовуючи положення пункту «д» статті 36 Закону №1788-XII, дійшов висновку, що до стажу роботи зараховується також період навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
15. Також скаржник зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції висновку, сформульованого Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі №676/3013/17, де Суд зазначив, що період навчання у вищому навчальному закладі зараховується до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років.
16. Позивач зауважує, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою те, що під час навчання позивач проходив виробничу практику за професією, що дає право на пенсію відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, починаючи з 01.08.2005 «електрослюсар підземний» з повним робочим днем під землею.
17. Скаржник доводить, що він має право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV.
18. Окрім наведеного, позивач посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що в Україні діє велика кількість шахт, металургійних підприємств та інших виробництв, де працюють у шкідливих умовах особи, як ті, що отримали професійно-технічну освіту, так і вищу освіту за одним напрямом роботи, однак наразі склалася неоднозначна практика судів апеляційної інстанції щодо зарахування навчання у вищих навчальних закладах (технікум, інститут) до пільгового стажу роботи таких осіб.
19. Також зазначає, що зарахування навчання до пільгового стажу роботи має для нього виняткове значення, оскільки від цього залежить виникнення права на пенсійне забезпечення позивача.
20. Відповідач відзив на касаційну скаргу у строк, визначений Судом, не надав, що не перешкоджає її розгляду.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
21. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статті 341 КАС України, виходить з такого.
24. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закон №1058-IV.
25. Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
26. Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.
27. Згідно пункту 8 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
28. Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, зокрема, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
29. За обставинами цієї справи позивач в період з 01.09.2001 по 23.05.2004, з 31.08.2004 по 16.01.2005 та з 20.04.2005 по 30.06.2005 навчався в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету за спеціальністю «Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» і здобув кваліфікацію гірничого техніка-електромеханіка, що підтверджується копією диплому Павлоградського технікуму Національного гірничого університету від 30.06.2005 НР №26967781.
30. Частиною четвертою статті 16 Закону №103/98-ВР випускнику вищого професійного училища, якому присвоєно кваліфікацію «молодший спеціаліст», видається диплом, зразок якого затверджується Кабінетом Міністрів України.
Професійно-технічна освіта є складовою системи освіти України. Професійно-технічна освіта спрямована на формування у громадян професійних знань, умінь, навичок, розвиток духовності, культури, відповідного технічного, технологічного і екологічного мислення з метою створення умов для їх професійної діяльності. Професійно-технічна освіта здобувається у професійно-технічних навчальних закладах.
31. Відповідно до статті 17 Закону №103/98-ВР заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.
32. Відповідно до статті 18 Закону №103/98-ВР до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
33. Отже, наведеною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання. 
34. Згідно з пунктом «д» статті 36 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
35. Статтею 38 Закону №103/98-ВР передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
36. Ураховуючи встановлені у цій справі обставини і наведені вище норми, колегія суддів доходить висновку, що навчання в технікумі дає право на зарахування відповідного періоду до пільгового стажу.
Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 04.03.2020 у справі № 367/945/17, де Верховний Суд дійшов висновку, що навчання в технікумі дає право на зарахування відповідного періоду до пільгового стажу.
37. Ураховуючи, що за обставинами цієї справи, згідно з записами в трудовій книжці позивача, останній продовжував працювати на займаних посадах, тобто менше ніж через три місяця після закінчення навчання, отже, останнім дотримано вимоги статті 38 Закону №103/98-ВР, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що період навчання ОСОБА_1 в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету з 01.09.2001 по 30.06.2005 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
38. Суд першої інстанції також встановив, що орган Пенсійного фонду зарахував до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV період проходження виробничої практики з 24.05.2004 по 30.08.2004, з 17.01.2005 по 19.04.2005, які були зараховані на підставі відомостей про періоди роботи повний робочий день з 100% підземною тарифною ставкою згідно уточнюючої довідки від 13.08.2025 №14-6-1850, виданої ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
39. Ураховуючи встановлені судами обставинами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування до страхового і пільгового стажу роботи позивача для призначення йому пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV період навчання в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету з 01.09.2001 по 23.05.2004, з 31.08.2004 по 16.01.2005 та з 20.04.2005 по 30.06.2005.
40. Орган Пенсійного фонду, розглядаючи заяву позивача про призначення йому пенсію за віком на пільгових умовах, протиправно не зарахував до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно частини третьої статті 114 Закону №1058-IV період навчання в Павлоградському технікумі Національному гірничому університеті з 01.09.2001 по 23.05.2004, з 31.08.2004 по 16.01.2005 та з 20.04.2005 по 30.06.2005, що стало підставою для протиправного прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.09.2025 № 046350020577 та зобов`язання розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
41. Верховний Суд не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що навчання у технікумі не зараховується до пільгового стажу з підстав того, що за приписами статті 43 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 №1060-ХІІ технікум є вищим закладом освіти. Віднесення закладу освіти (технікуму) до вищого навчального закладу не є підставою вважати, що цей заклад не відноситься до закладу, який здійснює професійне (професійно-технічне) навчання у розумінні статті 18 Закону №103/98-ВР, оскільки до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать, зокрема, інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
42. Технікум лише підтверджує рівень акредитації учбового закладу і його віднесення до вищої освіти в силу норм статті 43 Закону України «Про освіту», однак не спростовує професійно-технічний напрямок навчання, оскільки за професійно-технічним напрямком технікум, в якому навчався позивач, має професійно-технічну спеціалізацію (гірничу), спеціальність, яку здобув позивач відноситься до технічної професії (експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв) та кваліфікацію позивач здобув гірничого техніка-електромеханіка, що також свідчить про його професійно-технічне навчання. 
43. Колегія суддів зауважує, що до пільгового стажу має зараховуватися лише період навчання в технікумі за технічною професією, яка відноситься до пільгових відповідно до Постанови №202.
44. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції. 
45. Висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, правильного застосування норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, тоді як судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду справи невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до необґрунтованого скасування рішення суду першої інстанції.
46. Відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
47. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановив, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
48. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 352, 355, 356 КАС України, Суд 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2026 у справі №160/29691/25 скасувати.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 у справі №160/29691/25 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб