Справа №522/4936/26
Провадження №1-кп/522/2598/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(на підставі угоди)

23 липня 2026 року Місто Одеса
Приморський районний суду міста Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №12025160000001131 від 24.10.2025 за обвинуваченням  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із вищою освітоЮ. Не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 
захисника - ОСОБА_5 
обвинуваченого - ОСОБА_3 

УСТАНОВИВ:

Приблизно у серпні 2025 року, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалося за можливе, ОСОБА_3 перебуваючи 
у невстановленому в ході проведення досудового розслідування місці зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , та дізнався від нього, що його знайомий ОСОБА_7 має наміри залишити територію України в легальний спосіб.
В свою чергу, ОСОБА_3 , повідомив ОСОБА_6 , що має можливість допомогти в цьому питанні, але даний спосіб буде не зовсім законним, та буде коштувати певну суму грошових коштів.
Розуміючи, що дії ОСОБА_3 , незаконні, ОСОБА_6 в подальшому повідомив про дану подію правоохоронні органи.
Далі, ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, 12.11.2025, приблизно о 14 годині 07 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Разумовська, 10/12, зустрівся із ОСОБА_3 , та сів до автомобіля марки «KIA», модель «K5», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_3 .
Перебуваючи в зазначеному автомобілі, ОСОБА_3 , повідомив ОСОБА_6 , що для того, щоб вивезти його знайомого ОСОБА_7 через державний кордон України йому необхідно буде сплатити 11000 Євро, то, що невстановлена особа, виступатиме гарантом цієї незаконної послуги, та отримані грошові кошти будуть у нього, поки ОСОБА_7 , незаконно не переправиться через державний кордон України до невизначеної держави – Придністровська Молдавська Республіка. 
Також, ОСОБА_3 , повідомив ОСОБА_6 , що незаконне переправлення через державний кордон України буде здійснюватися пішим ходом на територію невизнаної держави – Придністровська Молдавська Республіка, та ОСОБА_7 , потрібно буде пройти приблизно від 1,5 до 5 кілометрів. 
Крім того, ОСОБА_3 , повідомив, що перед цим ОСОБА_7 , необхідно буде придбати новий мобільний телефон, нову сім – картку, та інсталювати на телефон месенджер «Telegram» за допомогою якого із ним в подальшому буде підтримуватись зв`язок, та надати фото його паспорту громадянина України, та паспорту громадянина України для виїзду за кордон. 
Також, ОСОБА_3 , повідомив ОСОБА_6 , що після незаконного переправлення через державний кордон України, невстановлені особи, допоможуть ОСОБА_7 з оформленням відповідних документів.
В подальшому, 04.01.2026, більш точного часу встановити не надалось можливим, під час телефонної розмови ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 , останній повідомив, що ОСОБА_7 зібрав необхідну суму грошових коштів, необхідну для його незаконного переправлення через державний кордон України.
В свою чергу, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_6 , що готовий із ним зустрітись для отримання грошових коштів 05.01.2026.
Надалі, 05.01.2026 приблизно о 13 годині 30 хвилин, під час телефонної розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , останній визначив місце їх зустрічі за адресою: АДРЕСА_3 , приблизно через 40-45 хвилин.
Далі, 05.01.2026 приблизно о 14 годині 41 хвилина, ОСОБА_3 , діючи умисно, 
за попередньою змовою разом із невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою (відносно якої матеріали виділені в окреме провадження), реалізуючи злочинний умисел направлений на незаконне переправлення ОСОБА_7 , через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно – небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, порушуючи суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів, з корисливих мотивів, прибув до заздалегідь обумовленого ним місця для зустрічі із ОСОБА_6 , а саме до будинку розташованому за адресою: 
АДРЕСА_3 , на автомобілі марки «KIA», модель «K5», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , де його вже очікував ОСОБА_6 , якому ОСОБА_3 , запропонував сісти до автомобіля.
Після того, як ОСОБА_6 , сів до автомобіля, ОСОБА_3 , почав рух по м. Одесі, та надав ОСОБА_6 , вербальну вказівку жестом, щоб він поклав раніше обумовлені ним грошові кошти, в сумі 11000 Євро під переднє пасажирське сидіння, що він і зробив.
Надалі, ОСОБА_3 зупинив рух автомобіля за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив ОСОБА_6 , та поїхав у невідомому напрямку. 
В подальшому, 05.01.2026 о 16 годині 01 хвилина, безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_3 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за адресою: 
м. Одеса, вул. Маловського, 10.
За наведених обставин, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України – незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
Згідно угоди про визнання винуватості від 20.07.2026, укладеної між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025160000001131 від 24.10.2025 і обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника – адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. 
Одночасно сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання за скоєний злочин, передбачений ч.3 ст. 332 КК України, із можливим застосуванням положення ст. 69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332  КК України, визнав та зазначив що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.
Прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 20.07.2026, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 . 
Суд, перевіривши надані матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. 
Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України, по ступеню тяжкості відноситься до тяжкого злочину.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст. 332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3  цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025160000001131 від 24.10.2025 і обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника – адвоката ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину; беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення; вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а саме: наявність системних захворювань, в тому числі і тяжких - Цукровий діабет, тип 2 середньої важкості, Гіпертонічна хвороба II ступеню, р.4. СН I ст. (Серцева недостатність 1 ступеню), перенесення 11.10.2017 хірургічної операції з видалення щитоподібної залози – тіреоїдектомія, видалення серединної кісти шиї, що потребує довічної замісної гормональної терапії; знаходження на утриманні двох малолітніх дітей – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; позитивні характеристики за місцем проживання; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Крім того, з метою намагання знизити негативні наслідки скоєного кримінального правопорушення та відшкодувати, певним чином, спричиненої суспільству шкоду, обвинувачений виявив бажання сплатити фінансову допомогу на користь Третього армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень. 
Обставини, що обтяжують покарання – не встановлені. 
Судом враховано, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу ОСОБА_3 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має системні захворювання, має на утриманні двох малолітніх дітей, та вважає за можливе застосувати, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, оскільки є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Питання про речові докази судом вирішуються відповідно до ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 373, 374, 394, 468, 473, 474, 475 КПК України, суд – 

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 20.07.2026, укладену між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025160000001131 від 24.10.2025 і обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника – адвоката ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3  від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки. 
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем її проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання вироку законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання звільнивши його з-під варти у залі суду негайно.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання час перебування його під вартою з 05.01.2026 по 23.07.2026.
Речові докази:
-мобільний телефон «Iphone 15 Pro Max» чорного кольору, в чохлі чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 – повернути власнику;
-мобільний телефон «Xiaomі 11T Pro», з ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 – повернути власнику;
-2 купюри номіналом 100 Євро з серійними номерами «N51219232275», «N32219233122» - повернути до ФЕУ СБ України;
-108 імітаційних засобів у вигляді купюр номіналом 100 Євро – повернути до ФЕУ СБ України;
-транспортний засіб «Кіа К5» білого кольору з державним номером НОМЕР_1 , та ключі до нього – повернути власнику;
-технічний паспорт від транспортного засобу «Кіа К5» білого кольору з державним номером НОМЕР_1 , з серійним номером « НОМЕР_6 » - повернути власнику.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.03.2026, на: мобільний телефон «Iphone 15 Pro Max» чорного кольору, в чохлі чорного кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Xiaomі 11T Pro», з ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ; 2 купюри номіналом 100 Євро з серійними номерами «N51219232275», «N32219233122» та 108 імітаційних засобів у вигляді купюр номіналом 100 Євро; транспортний засіб «Кіа К5» білого кольору з державним номером НОМЕР_1 , та ключі до нього, технічний паспорт від транспортного засобу «Кіа К5» білого кольору з державним номером НОМЕР_1 , з серійним номером « НОМЕР_6 », власником яких є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Судом також роз`яснено обвинуваченій наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:       ОСОБА_11