КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2026 року Київ справа № 320/54646/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК, Національне агентство):
Просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції, яка полягає у неналежному розгляді скарги ОСОБА_1 від 31.07.2024, а саме у розгляді скарги неуповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції;
- зобов`язати Голову Національного агентства з питань запобігання корупції Павлущика В.В. об`єктивно і всебічно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 31.07.2024;
- визнати протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції, яка полягає у непроведенні повної перевірки декларацій ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з урахуванням фактів, викладених у первинному зверненні ОСОБА_1 від 17.06.2024;
- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції провести повну перевірку декларацій ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з урахуванням фактів, викладених ОСОБА_1 у первинному зверненні до Національного агентства з питань запобігання корупції від 17.06.2024.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 17.06.2024 позивач звернувся до відповідача із письмовим повідомленням з приводу порушення колишніми посадовими особами Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимог Закону України «Про запобігання корупції», у відповідь на яке отримав лист від 26.06.2024 виконуючого обов`язки керівника Департаменту моніторингу і контролю за виконанням актів законодавства про конфлікт інтересів та запобігання корупції НАЗК Антоновичем А.В. , який свідчить, що жодних заходів з проведення перевірки не вчинялося. Тому позивач подав скаргу до Голови НАЗК Павлущика В.В. про бездіяльність Антоновича А.В. , проте отримав формальну відписку від керівника відділу внутрішнього контролю НАЗК Кардашевського Ю.Р. про те, що листом від 26.06.2024 йому надана відповідь на звернення. Вважає, що скарга не була розглянута належним чином уповноваженою на те особою.
Відповідно до ухвали від 19.12.2024 (суддя Донець В.А.) судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Згідно із частиною першою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута цим самим суддею, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.
У силу вимог частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.
На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи з підстав, зазначених у ньому.
Внаслідок повторного автоматизованого розподілу матеріали справи були передані для розгляду судді Скрипці І.М.
Ухвалою судді Скрипки І.В. від 18.03.2025 адміністративну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у його діях відсутня протиправна бездіяльність, оскільки подане позивачем повідомлення розглянуто посадовою особою Національного агентства відповідно до положень чинного законодавства, в межах наданих повноважень. За результатами розгляду викладеної у ньому інформації ОСОБА_1 надано обґрунтовану і змістовну відповідь, що беззаперечно спростовує його твердження про допущення відповідачем стосовно нього протиправної бездіяльності. Вважає, що незгода ОСОБА_1 з отриманою на його повідомлення відповіддю не може свідчити про те, що НАЗК допущено бездіяльність, яка полягала у неприйнятті рішення чи у не вчиненні юридично значимих й обов`язкових по відношенню до нього дій. При цьому, наголошено, що у цьому випадку були відсутні підстави для проведення перевірки декларацій ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки позивачем у повідомленні не вказані фактичні дані, які могли бути перевірені Національним агентством. 
Позивачем подано відповідь на відзив, в якому повторно акцентовано увагу на тому, що скарга розглянута неуповноваженою на те особою. Також, на переконання позивача, ним у зверненні було викладено достатньо вагомих підстав для проведення повної перевірки декларацій ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
17.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до Національного агентства з повідомленням стосовно порушення вимог антикорупційного законодавства колишніми детективами НАБУ ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме - статті 26 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII (Закон № 1700-VII). У повідомленні також висловлено прохання здійснити повні перевірки поданих відповідними особами декларацій та вжити щодо них необхідних заходів.
НАЗК листом від 26.06.2024 № 37-03/46709-24 поінформувало заявника про відсутність підстав для проведення повних перевірок поданих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 декларацій, оскільки у повідомленні не зазначено фактичних даних про відображення вказаними особами відомостей, що стосуються майна або іншого об`єкта декларування на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання. Також ОСОБА_1 повідомлено про те, що Національним агентством розпочато моніторинг та контроль за виконанням колишніми детективами Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, під час якого буде досліджуватися питання щодо дотримання ними вимог статті 26 Закону № 1700-VII. 
Не погодившись з такою відповіддю, позивач 31.07.2024 подав до Національного агентства скаргу, у якій просив:
1) здійснити особистий розгляд скарги Головою НАЗК Павлущиком В.В. та вжити заходів до недопущення її розгляду Антоновичем А.В. і підпорядкованими йому службовими особами; 
2) вжити заходів до належного розгляду первинного звернення від 17.06.2024 у відповідності до вимог згаданих вище правових норм, визначених Законом України «Про запобігання корупції» та Порядком проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 29.01.2021 № 26/21;
3) забезпечити проведення повної перевірки декларацій ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з урахуванням фактів, викладених у первинному зверненні.
4) прийняти рішення автоматизованого щодо проведення повторного розподілу повної перевірки декларацій колишніх посадових осіб Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;
5) з`ясувати достовірність задекларованих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відомостей;
6) з`ясувати точність оцінки задекларованих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 активів;
7) провести перевірку на наявність конфлікту інтересів у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів цих осіб;
8) провести ґрунтовну перевірку інших можливих фактів порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
За результатами розгляду цієї скарги листом від 05.09.2024 № 150-17/64663-24 ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для вжиття заходів реагування.
Незгода з отриманими відповідями слугувала підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст і порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень регламентовані Законом №1700-VII.
Статтею 4 Закону №1700-VII визначено статус Національного агентства з питань запобігання корупції, яке є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
Перелік повноважень НАЗК встановлено статтею 11 Закону №1700-VII, серед яких здійснення в порядку, визначеному цим Законом, зокрема, контролю та перевірки декларацій суб`єктів декларування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя суб`єктів декларування.
Права Національного агентства визначені частиною першою статті 12 Закону №1700-VII, серед яких визначено, серед іншого:
1-1) одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання покладених на нього завдань;
1-2) мати безпосередній автоматизований доступ до інформаційно-телекомунікаційних і довідкових систем, реєстрів, банків даних, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи або органи місцевого самоврядування, користуватися державними, у тому числі урядовими, засобами зв`язку і комунікацій, мережами спеціального зв`язку та іншими технічними засобами. Отримання інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється у порядку та обсязі, визначених спільним наказом Національного агентства та Генерального прокурора.
Обробку такої інформації Національне агентство здійснює з дотриманням законодавства про захист персональних даних та забезпечення таємниці, що охороняється законом;
2-1) отримувати інформацію з відкритих баз даних, реєстрів іноземних держав, у тому числі після внесення плати за отримання відповідної інформації, якщо така плата вимагається для доступу до інформації;
5-1) отримувати заяви фізичних та юридичних осіб про порушення вимог цього Закону, проводити за власною ініціативою перевірку можливих фактів порушення вимог цього Закону;
5-3) вносити приписи про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших вимог та обмежень, передбачених цим Законом, захисту викривачів;
5-4) отримувати від осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань письмові пояснення з приводу обставин, що можуть свідчити про порушення правил етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших вимог та обмежень, передбачених цим Законом, щодо достовірності відомостей, зазначених у деклараціях осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
11-1) ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких правопорушень;
11-2) складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції Національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.
У випадках виявлення порушення вимог цього Закону щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, захисту викривачів або іншого порушення цього Закону Національне агентство вносить керівнику відповідного органу, підприємства, установи, організації припис щодо усунення порушень законодавства, проведення службового розслідування, притягнення винної особи до встановленої законом відповідальності (частина шоста статті 12 Закону №1700-VII).
За частиною сьомою статті 12 Закону №1700-VII у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду в порядку, визначеному Національним агентством.
У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції.
Згідно статті 13 Закону №1700-VII уповноважені особи Національного агентства мають право проводити перевірки з питань, які цим Законом віднесено до повноважень Національного агентства. Розподіл обов`язків з проведення перевірок між уповноваженими особами Національного агентства здійснюється автоматизовано відповідно до порядку, визначеного Головою Національного агентства.
За положеннями частин першої-третьої статті 51-1 Закону №1700-VII НАЗК проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю:
1) щодо своєчасності подання;
2) щодо правильності та повноти заповнення;
3) логічний та арифметичний контроль.
Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону.
Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.
Повна перевірка декларацій НАЗК здійснюється відповідно до положень Закону №1700-VII.
Частиною першою статті 51-3 Закону №1700-VII регламентовано, що повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів і може проводитися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.
Повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.
Повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення в них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.
Національне агентство проводить повну перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із медіа та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.
Національне агентство визначає порядок відбору декларацій для проведення повної перевірки та черговість такої перевірки на підставі оцінки ризиків, а також порядок автоматизованого розподілу обов`язків з проведення повної перевірки між уповноваженими особами Національного агентства.
Національне агентство за допомогою програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, забезпечує ведення черги декларацій, відібраних для проведення їх повної перевірки, та інформує суб`єкта декларування про включення поданої ним декларації до зазначеної черги декларацій.
Частиною другою статті 53-2 Закону №1700-VII визначено, що вимоги до повідомлень (у тому числі анонімних) про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону та порядок їх розгляду визначаються цим Законом.
Повідомлення підлягає розгляду, якщо наведена у ньому інформація містить фактичні дані, що вказують на можливе вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень цього Закону, які можуть бути перевірені.
Згідно із частиною третьою статті 53-2 Закону №1700-VII повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, здійснене через зовнішні або внутрішні канали повідомлення такої інформації, підлягає попередньому розгляду уповноваженою особою у строк не більше десяти робочих днів з дня внесення цієї інформації до Єдиного порталу повідомлень викривачів.
У разі якщо під час попереднього розгляду повідомлення встановлено, що воно не відповідає вимогам цього Закону, його подальший розгляд здійснюється у порядку, визначеному для розгляду звернень громадян, про що інформується особа, яка здійснила повідомлення.
У разі якщо під час попереднього розгляду повідомлення встановлено, що воно не належить до компетенції органу або юридичної особи, до якого (якої) воно надійшло, подальший розгляд такого повідомлення припиняється, про що інформується особа, яка здійснила повідомлення, з одночасним роз`ясненням щодо компетенції органу або юридичної особи, уповноважених на здійснення розгляду чи розслідування фактів, викладених у повідомленні.
У разі якщо за результатами попереднього розгляду повідомлення викладена у ньому інформація підтверджується, винні особи притягаються до дисциплінарної відповідальності уповноваженим на це суб`єктом відповідного органу або юридичної особи.
У разі якщо в ході проведення попереднього розгляду виявляються ознаки корупційного правопорушення чи правопорушення, пов`язаного з корупцією, матеріали передаються відповідному спеціально уповноваженому суб`єкту у сфері протидії корупції або Державному бюро розслідувань.
Особі, яка здійснила повідомлення, надається детальна інформація про результати попереднього розгляду, а також дисциплінарного провадження (якщо воно проводилося) у триденний строк з дня завершення відповідного розгляду чи провадження.
Процедуру проведення НАЗК повної перевірки декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначає Порядок проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 29.01.2021 №26/21 (Порядок №26/21).
Згідно із абзацом шостим пункту другого розділу I Порядку №26/21 недостовірні відомості у декларації - відомості, зазначені у декларації відповідно до статті 46 Закону, які відрізняються від відомостей, що містяться у правовстановлюючих документах, судових рішеннях, які набрали законної сили, реєстрах, банках даних, інших інформаційно-комунікаційних та довідкових системах, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, відкритих базах даних, реєстрах іноземних держав, інших джерелах інформації, на суму, що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, та/або відомості, які не дають змоги ідентифікувати члена сім`ї суб`єкта декларування чи об`єкт декларування.
За приписами абзацу 7 пункту 2 розділу І Порядку №26/21 неточні відомості у декларації - відомості, зазначені у декларації відповідно до статті 46 Закону, які відрізняються від відомостей, що містяться у реєстрах, банках даних, інших інформаційно-комунікаційних та довідкових системах, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, відкритих базах даних, інших джерелах інформації, на суму, що не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, та/або відомості, які не відповідають дійсності, але за сукупністю інших відомостей дають змогу ідентифікувати члена сім`ї суб`єкта декларування чи об`єкт декларування.
Пунктами 1-3 розділу ІІ Порядку №26/21 визначено, що оцінка ризиків декларації здійснюється програмними засобами Реєстру за результатами проведеного логічного та арифметичного контролю.
Етапами оцінки ризиків декларації є:
1) виявлення невідповідностей (ризиків) у декларації шляхом автоматизованого порівняння відомостей, що зазначені у декларації, з відомостями, наявними у реєстрах, банках даних, інших інформаційно-комунікаційних та довідкових системах, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, що можуть містити інформацію про об`єкти декларування, до яких Національне агентство має автоматизований доступ;
2) виявлення інших невідповідностей (ризиків) у декларації програмними засобами Реєстру за результатами проведеного логічного та арифметичного контролю;
3) визначення вагових коефіцієнтів виявлених у декларації невідповідностей (ризиків);
4) розрахування показника рейтингу ризику декларації.
Результатом здійснення оцінки ризиків декларації є розрахований показник рейтингу ризику декларації, з урахуванням якого здійснюється відбір декларацій для проведення їх перевірки.
Складовими предмета повної перевірки декларації є: 1) з`ясування достовірності задекларованих відомостей; 2) з`ясування точності оцінки задекларованих активів; 3) перевірка на наявність конфлікту інтересів; 4) перевірка на наявність ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №26/21).
Згідно із пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №26/21 декларація, залежно від показника рейтингу ризику декларації, перевіряється за такими етапами:
1) визначення декларації, яка може бути перевірена автоматизовано;
2) перевірка відомостей, що зазначені або повинні бути зазначені у декларації, яка може бути перевірена автоматизовано, програмними засобами Реєстру (далі - автоматизована перевірка) відповідно до розділу IV цього Порядку;
3) повна перевірка уповноваженою особою декларації, яку не може бути перевірено автоматизовано або якою не пройдено автоматизовану перевірку (далі - повна перевірка) відповідно до розділу V цього Порядку.
Згідно пунктів 1-3 розділу V Порядку №26/21 повна перевірка проводиться у порядку черговості на підставі оцінки ризиків, зокрема, якщо:
1) декларація подана службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктом декларування, який займає посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством, крім декларації, щодо якої наявна довідка про результати проведення автоматизованої перевірки декларації;
2) у декларації, поданій іншим суб`єктом декларування, виявлено невідповідності (ризики) за результатами логічного та арифметичного контролю, крім декларації, щодо якої наявна довідка про результати проведення автоматизованої перевірки декларації;
3) отримано інформацію від фізичних та юридичних осіб, із медіа та інших джерел про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей, у тому числі у декларації, щодо якої наявна довідка про результати проведення автоматизованої перевірки декларації. Розгляд отриманої інформації здійснюється відповідно до вимог законодавства.
У разі наявності однієї з підстав, зазначеної у пункті 1 цього розділу, відібрані Національним агентством декларації для проведення повної перевірки автоматизовано розподіляються уповноваженим особам.
Якщо повна перевірка стосується декларації суб`єкта декларування, щодо інших декларацій якого у цей час проводиться повна перевірка, то нова перевірка розподіляється уповноваженій особі, яка проводить перевірку інших декларацій такого суб`єкта декларування.
Національне агентство під час проведення повної перевірки проводить перевірку відомостей, які зазначені або повинні бути зазначені в декларації відповідно до статті 46 Закону, з урахуванням складових предмета повної перевірки, що визначені в пункті 1 розділу III цього Порядку.
Щодо декларації, стосовно якої сформовано довідку про результати проведення автоматизованої перевірки декларації, відібраної для проведення повної перевірки відповідно до підпункту 3 пункту 1 цього розділу, проводиться повна перевірка відомостей, які зазначені або повинні бути зазначені в декларації відповідно до статті 46 Закону, з урахуванням складових предмета повної перевірки, що визначені в пункті 1 розділу III цього Порядку. Проведення такої перевірки не вважається повторною перевіркою.
За нормами пункту 4 розділу V Порядку №26/21 повна перевірка декларації передбачає такі дії:
1) аналіз відомостей про об`єкти декларування та їх порівняння з відомостями з реєстрів, банків даних, інших інформаційно-комунікаційних та довідкових систем, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, відкритих баз даних, реєстрів іноземних держав, із судових рішень, які набрали законної сили, індивідуально-правових актів, інших джерел, що можуть містити інформацію про об`єкти декларування;
2) створення, збирання, одержання, використання та інша обробка документів чи інформації, у тому числі з обмеженим доступом, у тому числі за допомогою автоматизованих засобів, яка є необхідною для повної перевірки, з використанням джерел інформації, визначених у цьому Порядку;
3) звернення у разі необхідності до посадових та службових осіб державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань для отримання письмових пояснень, їх розгляд і врахування з огляду на іншу отриману інформацію під час проведення повної перевірки відповідно до цього Порядку;
4) звернення у разі необхідності до суб`єкта декларування для отримання пояснень та копій підтвердних документів, їх розгляд і врахування з огляду на іншу отриману інформацію під час проведення повної перевірки відповідно до цього Порядку.
Відповідно до пункту 5 розділу V Порядку №26/21 під час повної перевірки Національне агентство використовує такі джерела інформації:
1) відомості, отримані з інформаційно-комунікаційних і довідкових систем, реєстрів, банків даних, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи або органи місцевого самоврядування, а також відомості з реєстрів, відкритих баз даних, реєстрів іноземних держав, судових рішень, які набрали законної сили, індивідуально-правових актів, інших джерел, що можуть містити інформацію, яка має відображатись у декларації;
2) документи та/або інформація, що надані суб`єктом декларування, стосовно якого проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом Національного агентства щодо документального підтвердження або пояснення зазначених у декларації відомостей, а також законності джерел отриманих доходів;
3) документи та/або інформація, у тому числі з обмеженим доступом, що надходять (отримані) від державних органів, органів місцевого самоврядування, нотаріусів, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, спеціалістів, експертів, громадян та їх об`єднань, а також від державних та інших компетентних органів влади іноземних держав;
4) відомості із медіа, мережі «Інтернет», інших джерел інформації, які стосуються конкретного суб`єкта декларування та/або членів його сім`ї, містять інформацію про ринкову вартість (ціну) об`єктів декларування та інші фактичні дані, що можуть бути перевірені;
5) всі наявні в Національному агентстві відомості, у тому числі:
отримані Національним агентством під час проведення перевірок інших декларацій, поданих суб`єктом декларування та/або членами його сім`ї, іншими особами;
зібрані під час здійснення контролю декларацій за допомогою програмних засобів Реєстру, моніторингу способу життя суб`єкта декларування, спеціальної перевірки;
зібрані в результаті розгляду повідомлень викривачів, інших суб`єктів звернення;
отримані під час реалізації повноважень щодо моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, а також контролю за дотриманням вказаними особами обмежень щодо запобігання корупції;
6) інформація та/або документи, отримані від правоохоронних органів, у тому числі з матеріалів кримінальних проваджень, дозвіл на використання яких та посилання у документах Національного агентства на які наданий слідчим, детективом або прокурором відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Пунктом 14 розділу V Порядку №26/21 визначено, що перевірка на наявність конфлікту інтересів полягає у встановленні на підставі даних, що зазначені або повинні бути зазначені в декларації, дотримання суб`єктом декларування обмежень щодо одержання подарунків, обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, передбачених статтями 23, 25 Закону.
У разі виявлення під час повної перевірки реального чи потенційного конфлікту інтересів суб`єкта декларування уповноважена особа інформує про це структурний підрозділ апарату Національного агентства, що здійснює функції контролю за дотриманням законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.
Згідно із пунктом 8 розділу V Порядку №26/21 з метою здійснення повної перевірки декларації уповноважена особа Національного агентства має право направляти запити про надання документів чи інформації, у тому числі з обмеженим доступом, до державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, нотаріусів, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, спеціалістів, експертів, громадян та їх об`єднань. Зазначені суб`єкти зобов`язані надати запитувані Національним агентством документи (копії документів) чи інформацію упродовж 10 робочих днів з дня одержання запиту.
Згідно із пунктом 12 розділу V Порядку №26/21 достовірність задекларованих відомостей перевіряється шляхом порівняння зазначених у декларації відомостей з даними, отриманими Національним агентством під час проведення контролю та повної перевірки декларації.
У разі виявлення Національним агентством під час проведення повної перевірки можливих недостовірних відомостей у декларації, неточної оцінки задекларованих активів, порушення вимог статей 23, 25 Закону, ознак незаконного збагачення чи необґрунтованості активів, а також з метою підтвердження достовірності відомостей, зазначених у декларації, уповноважена особа направляє відповідному суб`єкту декларування запит про надання копій документів, що підтверджують достовірність зазначених у декларації відомостей (за їх наявності) стосовно активів, розміщених за межами України, а також стосовно інших активів, коли інформація про них відсутня у Національного агентства, та пропозицією надати письмові пояснення відповідно до Закону. Такий запит направляється суб`єкту декларування за допомогою програмних засобів Реєстру, чи електронного зв`язку або на поштову адресу у строк не пізніше 15 робочих днів до дня завершення основного або продовженого строку проведення повної перевірки (пункт 16 розділу V Порядку №26/21).
Оформлення результатів проведення повної перевірки декларації регламентовано розділом VI Порядку №26/21, відповідно до пункту 1 цього розділу, за результатами проведення повної перевірки декларації, у тому числі повторної, уповноважена особа складає та підписує довідку про результати проведення повної перевірки декларації у двох примірниках, один з яких після погодження відповідно до пункту 3 цього розділу надсилається суб`єкту декларування.
Порядок відбору декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, для проведення повної перевірки та черговості такої перевірки на підставі оцінки ризиків, затверджений наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 07 грудня 2023 року № 284/23 (Порядок №284/23).
За приписами пункту 3 Порядку №284/23 для проведення повної перевірки відбираються декларації у порядку черговості на підставі оцінки ризиків:
1) декларація службової особи, яка займає (займала) відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єкта декларування, який займає (займав) посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством;
2) у декларації, поданій іншим суб`єктом декларування, виявлено невідповідності (ризики) за результатами логічного та арифметичного контролю;
3) отримано інформацію від фізичних та юридичних осіб, із медіа та інших джерел про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей (далі - інформація), у тому числі у декларації, щодо якої наявна довідка про результати проведення автоматизованої перевірки декларації.
Згідно із пунктом 4 Порядку №284/23 розгляд інформації, зазначеної у підпункті 3 пункту 3 цього Порядку, здійснюється відповідно до вимог законодавства. Попереднє вивчення інформації здійснює працівник Національного агентства у строки, визначені законодавством.
Якщо в результаті попереднього вивчення інформації встановлено, що інформація містить фактичні дані, що можуть бути перевірені, керівник самостійного структурного підрозділу складає обґрунтовану доповідну записку на ім`я безпосереднього керівника про наявність підстав для проведення повної перевірки декларації. Безпосередній керівник розглядає обґрунтовану доповідну записку і за наявності підстав для проведення повної перевірки спрямовує її до виконання реєстратору автоматизованої системи розподілу обов`язків з проведення перевірок та контролю між уповноваженими особами Національного агентства (далі - АСР), який реєструє відповідну інформацію в АСР з урахуванням вимог пунктів 8-10 цього Порядку (абзац 2 пункту 4 Порядку №284/23).
За пунктом 6 Порядку №284/23 за результатами оцінки ризиків декларації здійснюється ранжування декларацій, поданих за один звітний рік, від найвищого значення показника рейтингу ризику декларації до найнижчого з метою відбору декларацій для проведення їх повної перевірки.
У відповідності до пункту 7 Порядку №284/23 декларації для проведення повної перевірки відбираються за такими рівнями черговості, зокрема, четвертий рівень - декларація, у тому числі щодо якої наявна довідка про результати проведення автоматизованої перевірки декларації, стосовно якої відповідно до пункту 4 цього Порядку складено обґрунтовану доповідну записку про наявність підстав для проведення повної перевірки (повторної повної перевірки), якщо такі відомості стосуються майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, і можуть відрізнятися від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.
Згідно із пунктом 8 Порядку №284/23 під час формування переліку декларацій для проведення їх повної перевірки забезпечується рівномірний відбір декларацій з рівнів черговості, визначених у пункті 7 цього Порядку. У разі відсутності декларацій за третім, четвертим рівнями черговості, для проведення повної перевірки відбираються декларації за першим рівнем черговості.
Із зазначеного слідує, що одним із напрямків діяльності НАЗК, в межах визначених законодавством повноважень та прав, є повна перевірка декларацій службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків. Повна перевірка проводиться щодо декларацій відібраних у порядку черговості на підставі оцінки ризиків. Зокрема, підставою для повної перевірки може бути інформація, отримана від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел. Така інформація має бути про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей, у тому числі у декларації, щодо якої наявна довідка про результати проведення автоматизованої перевірки декларації. Повідомлення про можливе вчинення корупційного правопорушення підлягає розгляду, якщо наведена у ньому інформація містить фактичні дані, що вказують на таке можливе вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, та інших порушень Закону, які можуть бути перевірені Національним агентством. У разі якщо інформація не містить фактичних даних, які можуть бути перевірені, подальший розгляд повідомлення здійснюється у порядку, визначеному для розгляду звернень громадян. Попереднє вивчення інформації здійснює працівник Національного агентства у відповідні строки, визначені законодавством та за наслідками попереднього вивчення інформації, якщо буде встановлено, що інформація містить фактичні дані, що можуть бути перевірені, складається доповідна записка про наявність підстав для проведення повної перевірки декларації, та відповідно проводиться перевірка. В ході такої перевірки Національне агентство уповноважене вчиняти дії, здійснювати запити щодо отримання усієї необхідної інформації та матеріалів для проведення повної перевірки. За наслідками повної перевірки складається відповідна довідка та можуть бути застосовані заходи щодо притягнення до відповідальності службової особи відповідно до чинного законодавства.
Суд зазначає, що, виходячи з норм означеного вище законодавства, фактичними даними є, зокрема, сукупність відомостей які містять в собі викладені обставини правопорушення, із зазначенням місця і часу його вчинення, особу, яка вчинила таке правопорушення та такі відомості мають відображати в собі конкретні та реальні факти порушення законних вимог, заборон або обмежень які можуть бути перевірені в межах компетенції та прав НАЗК, визначених законодавством.
Виходячи зі змісту Повідомлення та наданої відповіді, судом не встановлено порушень НАЗК під час перевірки зазначених відомостей заявлених позивачем та розмежування своїх прав та виключної компетенції відповідачем.
Надіслання Повідомлення та зазначення в них певних відомостей не є підставою для призначення перевірки уповноваженої особи.
Варто звернути увагу, що отримавши Повідомлення, НАЗК спочатку проводить попередню перевірку та в разі наявності підстав для проведення повної перевірки складається доповідна записка та призначається повна перевірка декларацій. Відповідно в межах проведення повної перевірки декларацій НАЗК має повноваження та права щодо запитування, зібрання всієї необхідної інформації щодо суб`єкта декларування. Перевірці підлягають також відомості щодо заявленого конфлікту інтересів, та за відсутності підстав проводиться відповідна перевірка. Якщо Повідомлення не містить відомостей для проведення повної перевірки, таке Повідомлення розглядається як звернення громадян та надається відповідна відповідь.
Застосовуючи правові висновки, сформовані в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11.03.2025 у справі №320/10272/23, слід зазначити, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Як вбачається з матеріалів справи, Національне агентство, відповідно до положень пункту 6-1 частини першої статті 11 Закону №1700-VII, здійснювало моніторинг та контроль за виконанням колишніми співробітниками Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, у межах якого, зокрема, досліджувалось питання щодо дотримання ними вимог статті 26 Закону №1700-VII.
У ході зазначеного моніторингу НАЗК в межах своїх повноважень скерувало запити, у тому числі до НАБУ, щодо надання інформації про участь вказаних працівників у кримінальних провадженнях стосовно посадових осіб Акціонерного товариства «Укрзалізниця».
Однак, Національне антикорупційне бюро України не надало документів щодо вчинення процесуальних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у досудовому розслідуванні кримінальних проваджень щодо посадових осіб АТ «Укрзалізниця», посилаючись на статтю 222 Кримінального процесуального кодексу України та на відсутність дозволу на розголошення відомостей, що містять таємницю досудового розслідування.
Таким чином, судом не встановлено бездіяльності НАЗК під час розгляду повідомлення позивача від 17.06.2024, як і формальності підходу до зазначених відомостей, викладених у Повідомленні.
Наведене у сукупності свідчить про те, що Повідомлення позивача було перевірене НАЗК відповідно до положень Закону № 1700-VII, в межах повноважень та за результатами перевірки викладеної в них інформації, надано обґрунтовану відповідь.
Щодо посилання позивача на те, що його скарга розглянута неуповноваженою особою, то суд враховує наступне.
Так, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка, на його думку, полягає у неналежному розгляді поданої ним скарги від 31.07.2024, а саме - у розгляді скарги неуповноваженою особою Національного агентства.
Згідно із частиною першою статті 17-1 Закону №1700-VII, з метою забезпечення доброчесності працівників Національного агентства, забезпечення дотримання цього Закону в апараті Національного агентства діє підрозділ внутрішнього контролю.
Одним з основних завдань підрозділу внутрішнього контролю Національного агентства є перевірка інформації, що міститься у зверненнях фізичних або юридичних осіб, засобах масової інформації, інших джерелах, у тому числі отримана через спеціальну телефонну лінію, сторінку в мережі Інтернет, засоби електронного зв`язку Національного агентства, щодо причетності працівників Національного агентства до вчинення правопорушень.
Порядок діяльності та повноваження підрозділу внутрішнього контролю визначаються положенням, яке затверджує Голова Національного агентства.
Наказом Національного агентства від 02.05.2024 № 109/24 у структурі Національного агентства утворено відділ внутрішнього контролю, як самостійний структурний підрозділ апарату агентства.
Наказом Національного агентства від 10.07.2024 № 192/24 затверджено Положення про відділ внутрішнього контролю, зміст якого корелюються із вищевикладеними нормами законодавства. Зокрема, відділ внутрішнього контролю наділений повноваженнями розглядати скарги на працівників Національного агентства.
Відповідно до абзацу 4 пункту 3.20.4 Інструкції з діловодства в Національному агентстві з питань запобігання корупції, затвердженої наказом Національного агентства 28.10.2022 № 243/22 (далі - Інструкція), керівники самостійних структурних підрозділів Національного агентства відповідно до компетенції підписують листи суб`єктам господарювання незалежно від форми власності та їх посадовим особам, фізичним та юридичним особам і їх об`єднанням.
Пунктом 3.14.1 вказаної Інструкції визначено, що основною формою реалізації управлінських доручень у письмовій формі є резолюція, яка передбачає постановку конкретного завдання, визначення його предмета, мети, строку та відповідальної за виконання особи. Відповідна резолюція є розпорядчим документом.
З огляду на те, що викладені в скарзі ОСОБА_1 від 31.07.2024 (вх. № М-328/0-24 від 07.08.2024) обставини стосувалися можливих порушень вимог законодавства працівниками Національного агентства, відповідно до резолюції Голови Національного агентства від 08.08.2024 головним виконавцем цього запиту було визначено відділ внутрішнього контролю Національного агентства.
Викладені у вказаній скарзі обставини були розглянуті керівником відділу внутрішнього контролю Ю. Кардашевським та за результатами розгляду листом від 05.09.2024 № 150-17/64663-24 позивача повідомлено про те, що по суті порушених питань йому листом від 26.06.2024 № 37-03/46709-24 було надано повну та вичерпну відповідь у встановлений законодавством термін. 
У зв`язку із викладеним, підстави для вжиття заходів для реагування стосовно працівників Національного агентства, відсутні.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У контексті визначених частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завдань адміністративного судочинства, звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів позивача. Права, свободи та інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.
Водночас, за правилами частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.
Отже, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як випливає із рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004, поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Відповідно до положень процесуального законодавства, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Відтак, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Суд вказує, що надіслана відповідь НАЗК не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин.
За вказаних обставин, судом не встановлено факту порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відмову в задоволені позовних вимог.
Враховуючи, що судом у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодуванню на користь позивача не підлягають.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
у задоволенні адміністративного позову - відмовити. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.